1902.] BIDRAG TIL EN ORDSAMLING OVER SJØMANDSSPROGET. 37 



At staa pal om at staa fast, være i forlegenhet!, blandt 

 andet, er hentet fra arbeidet med gangspillet og bratspillet. Vi 

 staar pal, (eller: vi har pal) vil sige: vi kan ikke faa hevet mere, 

 kommer ikke længere. I Nordtyskland (og Holland) har „pal 

 staan" en lignende betydningsovergang; men derfor kan jo det 

 norske billedlige udtryk være udviklet her hjemme, da billedet 

 ligger saa nær. 



At maatte tilpers forklarer prof. Falk i „Kulturminder i Ord", 

 s. 64, som afledet af det samme ord; han sammenligner med det 

 flere nordtyske udtryk, bl. a. „slim to pale kamen" (være i 

 forlegenhed), og saa maa det vel være. Det heder altid: han 

 skal tilpcels (som det vel bør skrives) eller maa til pæls. Ud- 

 trykket til pals har jeg forresten ikke kunnet opspore noget 

 steds, men det kan jo godt have hedt saadan. Til spits og 

 lign. genitiv-udtryk forekommer jævnlig. Pal udt. dog altid med 

 almindelig l og lang a. Til pæls har blandt andet været for- 

 klaret om skampælen; i „Kong Friderich den Femtes Søe-Krigs- 

 Artikels-Brev" (1752) nævnes blandt straffe for underofficerer 

 (§ 204) : „at staa til Pæls ved Masten med Skoe, eller uden 

 Skoe, een eller flere Dage". Jeg nævner det her i forbigaaende. 



Det almindelige slang-udtryk : vel saa vestlig, i betydningen : 

 vel saa meget, vel saa det, maa vel ogsaa stamme fra sjø- 

 mænds sprog; det bruges baade tillands og tilsjøs. Det er 

 ikke noget ganske nyt udtryk ; jeg tinder det i Enevold Falsens 

 komedie: „De snurrige fættere" (i Enevold Falsens Skrifter, II, 

 s. 149), hvor fregatkaptein Meerskum siger: „Jeg holder mig 

 ligesaa god som han, og vel saa vestlig u . — Vestlig (og nordvest- 

 lig, sydvestlig) vind er den almindeligste vind over en stor del 

 af de mest befærdede farvande; den som er vestligere end mig, 

 er altsaa høiere oppe i vinden og har derved en stor fordel. 

 Saaledes kunde det forklares, men tvilsomt er det rigtignok. 

 Vestlig bruges enkelte steder paa østlandet blandt sjøfolk (Fre- 

 drikstad, Kristiania?) i betydningen god, dygtig, eller heldig; 

 „han er vel saa vestlig", betyder : han er „føre" (o : bedre). 

 Det var vestlig gjort, kan siges om en som har gjort et „sprat" 

 (et godt kup). Men dette kan jo være afledet af „vel saa vestlig". 



