IV Mi ALNÆS. [No. 3. 



mannen betyder at sende fra haand lil liaand, rækkc fra den 



ene til den anden, hvilket nu i norsk heder at hande), 

 mastefedt — fedt til at smøre (rundholter) med. 

 natte (ogsaa udt. nate) — væde, fugte (især dækket). 

 ny forsterkes til : kravende ny ; speller flagende ny. 

 (e) oks — styrtning, brat grunde (Lyngør); oppe i oksa — oppe 



i vandskorpen; oppe (inde) i oksene — inde i baaerne, midt 



oppe i skjærene, 

 (en) ops (Kr.sand, Grimstad); sign. Aasen: ufs. 

 (en) polte — høideryg af en grund ; den høieste del af en grund. 

 pampus (tostav. beton.) — seildugssko (?, paa orlogsskibene). 

 (en) panser — panserskib. 

 pinde ind — at reve (sjeldent ord); muligvis for: „binde ind"; 



holl. inbinden og tysk einbinden har samme betydning. 

 pæle — mast; ogsaa paate i samme betydn. 

 paa, i sammensætn. = for: sønnapaa, østapaa; utapaa, inna- 



paa skjæra (o: indenfor skjærgaarden). 

 (en) rotte — ved merset: den del af undermasten og merse- 



stangen som ligger ved siden af hinanden, der hvor masten 



og stangen mødes. 

 rundansen — naglerækken omkring masten; ogsaa om den 



runde agterende af et skib (?). 

 røiert — rorskarl ; brugtes før bl. a. om færgemænd ; i det norden- 

 fjeldske endnu om toldrorskarl, toldrøiert. 

 rømme sig, rømmes — blive mere mm, om vinden; han røms, 



rømmer (sig); ogsaa rumme (romme), 

 rønke et garn tillands — trække enderne mod land (?). 

 samse tørnene — trække tørnene jævne (sandse hos Clausen). 

 sjinken (enstav. beton.) af seilet — den øverste stump (af et stor- 



seil paa en lodsskøite) naar alle rev er tåget (?). 

 sjøtrop kaldtes tidligere en baadvant mand fra vestlandet eller 



Nordland, som var udkommanderet til orlogs; sjømænd kaldtes 



helbefarne, halvbefarne. 

 skifte, ogsaa --at flytte (et skib), seile et mindre stykke. Vi 



skiftede fra Moss til Kristiania. 

 skje ud — slutte med arbeidet; afskedige. 



