1902.] DET ATHENIENSISKE DEMOKRATI. 7 



i England, Tyrkernes i Balkanhalvøen, Magyarernes i Ungarn 

 &c. &c. Altsaa før indvandringen én befolkning og deraf be- 

 tinget statsordning, efter indvandringen en ganske anden. For- 

 holdet er nemlig ganske analogt i alle disse tilfælde. Men hvor- 

 ledes behandles nu og forklares denne begivenhed i Hellas? 

 Den forklares ikke, den bortforklares. Grækere er der, efter den 

 gjængse opfatning, i Grækenland baade før og senere, og at man 

 beærer de formentlig tidligere Grækere med navnet „Urgræker", 

 et ord uden mening, gjør ikke sagen bedre. Med andre ord: 

 De historiske regler, der gjælde andetsteds, have ingen kurs for 

 Grækenlands vedkommende. 



Endnu et exempel: I Attika tindes flere lokaliteter med 

 hebraiske navne, saaledes bykvarteret Melite, det samme navn 

 som øen Melite — nu Malta, endvidere øen Salamis, fredens ø. 



— det samme navn som ogsaa forekommer i Jerusalem. Selve 

 navnet Attika er sandsynligvis et hebraisk navn, det samme ord 

 som „Utika" i Nordafrika, den gamle by, modsat Karthago — 

 Nybyen. Og ikke blot i den attiske topographi tindes hebraiske 

 spor. Ogsaa i den atheniske mythologi tindes hebraiske navne 

 baade i original og i oversættelse. Et af de ældste navne for 

 den øverste — oprindelig eneste — gud er Meilichios — Zeus M. 



— af det hebraiske „Melek" konge, hvoraf guden „Molok". Paa 

 græsk oversættes han med Zeus basileus — kong Zeus. Frem- 

 deles: Hos geographen Strabo, en høit anseet forsker, tindes en 

 merkelig notis om at Pelasgerne, dette gaadefulde folk der lige- 

 til den seneste tid har været en sand plage for alle historikere, 

 som bl. a. omtales som urindvaanere i Grækenland — foruden i 

 Italien — , have faaet sit navn i Athen paa grund af sin omflakken. 

 Ogsaa dette peger sammesteds hen. Thi af det hebraiske ord 

 der betyder „flakke om" lader navnet sig forklare, men ikke af 

 det græske. Og endnu mere: Pelasgos, „den omvankende", er 

 nøiagtig samme ord som fuglenavnet Pelargos — stork — d. v. s. 

 flytfugl eller trækfugl. 



Efter almindelige regler for historisk kritik, regler der 

 gjælde uden undtagelse, maa altsaa sluttes, at Semiter, der talte 

 hebraisk (d. v. s. Jøder eller Phøniker), i den førhelleniske tid 



