1902. 



OM NOGLE BESTEMTE INTEGRALER. 



Vi kan følgelig sætte, for R tilstrækkelig stor: 



JI<M 



j. r . — l R sin Q 



de 



hvor k er en konstant uafhængig af R. 

 Nu er, for R tilstrækkelig stor: 



-XRsinØ f -iRsinQ C -iRt dt 



e de = 2. \e r/Ø = 2. \e 



4 



]/l — t 2 



4, -iRt 



= 2. 



l - IRt | 



^ . 2 



^ 



fe ^ , n f e dt ^ Q 2 [ 

 h 2 - i = < 1= e (ft + 2e 

 Vi — t» T J Vi — ^^yi. J 



4 





^ 4 1 — e _i T 2 ^ k' 



<W "w +7te < b 



hvor k' er en konstant. Følgelig bliver 



& C11 & 



< 



A AT 



R' 



>+i 



og vi har altsaa 



(4) 



hvor fi Æ nærmer sig mod nul med p 



Da summen af enkeltintegralerne skal være nul, faaes af 



(2), (3) og (4) at ' 



R 



g.-fsino^æ sincp n x 



2 % tli . . rju — cos a x . . . cos a r 



J x 



x * x 



7t i (f 1 cp 2 . . . Cp H + i' r + «jj = 



sin ax , , 

 - (tø -|- 



