18 PAUL WINGE. [No. 2. 



saa aftagen, at særlige hospitaler for denne sygdom ikke længer 

 var paakrævede (art. 19). l 



Samtidig med at spedalskheden aftog, begyndte imidlertid 

 veneriske sygdomme, navnlig den saakaldte „radesyge" eller 

 „saltflod" (larverede former af syfilis) at ud brede sig, særlig hjem- 

 søgtes de sydlige dele af landet. Det var dog først efter midten 

 af det 18de aarhundrede, at radesygens udbredelse fremkaldte 

 foranstaltninger fra statsmyndighedernes side 2 , men da disse 

 først for alvor var satte igang, blev de drevne med saadan kraft, 

 at de kom til at danne indledningen til en hel ny tidsalder i vort 

 lægevæsens historie, ja man kan uden synderlig overdrivelse 

 paastaa, at disse foranstaltninger danner grundlaget for vor 

 endnu existerende medicinalordning 3 . 



Norge fik sin første fast ansatte, medicinsk-videnskabelig 

 uddannede læge i 1603 (stadsfysikus i Bergen); men endnu ved 

 aar 1750 havde vi i hele landet ikke paa samme tid mere end 

 5 embedslæger og i de større byer tilsammen 5—6 privat prak- 

 tiserende læger med videnskabelig uddannelse. Hertil kom i 

 nogle af byerne et lidet antal kirurger med høiere uddannelse, 

 hvoraf 3 — 4 havde fast ansættelse. 



Egentlige sygehuse — det vil sige anstalter, der er indret- 

 tede til mod betaling at optage syge, som ønsker at underkaste 

 sig kur og pleie af en ved anstalten ansat læge — fandtes ved 

 aar 1750 endnu ikke i Norge. 



Efter forslag af stadsfysikus Erichsen 4 oprettedes i Bergen 

 en stiftelse, der i 1754 indkjøbte en gaard, som blev indrettet 



1 Ved reskript af 16. August 1713 blev der imidlertid oprettet et nyt 

 hospital for spedalske paa gaarden Reknes ved Molde. 



2 I fundats af 5. September 1755 for Arendals hospital bestemmes i ka- 

 pitel 5, at der i hospitalet skal indrettes en egen sygestue for dem, som 

 lider af saltflod. 



3 Dr. J. Hjort: „Indberetning om en i 1832 foretagen reise for at under- 

 søge ondartede hudsygdomme". (Eyr. B. 8, side 1 f. og 101 f.). 



Dr. J. Hjort: „Bidrag til Kundskab om de endemiske Hudsyg- 

 domme". (Norsk Magazin for Lægevidenskaben. R. I. B. 1, side 1). 



Dr. F. Holst: „Sygehusene for veneriske Syge, Radesyge og andre 

 ondartede Hudsygdomme i Norge" (Eyr. B. 10 (1835) side 1-44, 292 

 -299 (o : 192-199) og 299— 31G). 



4 Johan Gottfried Erichsen var født i Brandenburg i 1712 (eller 13) 

 og virkede som stadsfysikus i Bergen fra 1747 - 1762 (død 1768). 



