36 PAUL WINGE. [No. 2. 



Allerede i 1802 var Kristiansands hospital ophævet og over- 

 draget til fattigvæsenet, der i 1812 lod opføre en bygning med 

 7 celler for sindssyge. De sindssyges antal havde dog endnu i 

 1825 næsten aldrig oversteget 4 paa samme tid. 



Stavanger hospital behandledes i 1814 paa samme maade 

 som tidligere Kristiansands og Arendals. Det havde da to smaa 

 celler for sindssyge, hvoraf der dog indtil 1825 sjelden var mere 

 end en paa samme tid. 



I 1820 lod Hedemarkens amt paa gaarden Olsrud i Vang 

 indrette i en gammel bygning foruden et arrestlokale 4 smaa 

 celler for sindssyge; men i dette dolhus, der kun existerede i 

 kort tid, har der kun været anbragt nogle ganske faa sindssyge. 



Hospitalerne har aabenbart helt fra den første tid lagt vægt 

 paa, at sindssygepleien blev opfattet som en særlig gren af deres 

 virksomhed ; og eftersom de fik egne bygninger for de sindssyge, 

 har de villet have sindssygeafdelingerne betragtede som til en 

 vis grad selvstendige filialer. Hovedgrunden hertil er vistnok 

 den, at man har anseet sindssygepleien som uhjemlet af fun- 

 datserne og derfor villet sondre denne ud som en egen virksom- 

 hed, adskilt fra den ved fundatserne bestemte. Denne betragt- 

 ning finder udtryk i reskriptet af 25. Januar 1776. idet det frem- 

 hæves, at den omtalte bygning burde opføres for en „oplagt 

 Capital", som „ikke kan ansees at tilhøre de først givne Midler l , 

 saa at Renterne deraf kunne anvendes til den meest nyttige Brug". 

 Oslo hospitals dolhus fik dog intet særegent regnskab før i 

 1824. 



Det vil af ovenstaaende fremgaa, at fattigvæsnerne stod i 

 et noget forskjelligt forhold til de i 1825 existerende 6 dolhuse' 2 . 

 3 af disse eiedes af stiftelser, nemlig af Oslo og Trondhjems 

 hospitaler samt af Bergens sygehus, medens 3, nemlig Arendals, 



1 Meningen hermed maa vel være den, at hospitalets egentlige formue 

 ikke skal røres, men at man kun vil anvende en i de senere aar optjent 

 kapital. 



2 Betegnelserne for disse anstalter var forskjellige og vaklende (dolhus, 

 daarehus, daarekiste, trunke og sindssygeindretning (nyere). I denne 

 afhandling vil samtlige anstalter blive benævnte dolhuse, indtil de fik 

 autorisation i henhold til loven af 17. August 1848. 



