1904.] FATTIGV.S STILLING TIL SINDSSYGEPLEIEN (1537 — 1851). 51 



Før de hernævnte grundlæggende love udkom, bestyredes 

 fattigvæsenet — som ovenfor fremstillet — af kommissioner, der 

 var sammensatte af visse i de organisatoriske anordninger be- 

 stemte embeds- og ombudsmænd, og som var underordnede under 

 stiftsdirektionerne. De nødvendige midler tilveiebragtes paa for- 

 skjellig maade, dels ved gaver, dels ved skat, og disponeredes af 

 de nævnte kommissioner under stiftsdirektionernes overopsyn. 



Med andre ord, fattigvæsenet var en slags stifts vis organi- 

 seret statsinstitution, der havde bevaret træk fra den tid, det 

 var en kirkelig organisation. 



Ved lovene af 14de Januar 1837 og 20de September 1845 

 gik fattigvæsenets bestyrelse over til at blive et kommunalt an- 

 liggende 1 , der ikke undergives anden indgriben fra statens side 

 end den kontrol- og approbationsmyndighed, som lovene forbe- 

 holder overøvrighed og regjering. 



Kommunerne overtog som eier fattigkasserne og de fattig- 

 væsenet tilhørende indretninger, hvoriblandt, som anført, fandtes 

 flere dolhuse. Fattigvæsenets anliggender blev saaledes at be- 

 handle som andre kommunale sager; men desuagtet bevaredes 

 endnu en tid en vis selvstændighed, idet fattigkassen og skatte- 

 pligten til denne blev opretholdt, hvoraf fulgte, at fattigvæsenet 

 maatte beholde sit særlige budget 2 . 



Da loven af 17de August 1848 om sindssyges behandling 

 og forpleining traadte i kraft, fandtes der, som det af oven- 



1 I henhold til loven ud traadte politimesteren og stadsfysikus i Kristiania 

 fattigkommission, og biskoppen tilforordnede en af byens prester. De 

 kommunale medlemmers antal [skulde bestemmes af kommunebestyrel- 

 sen og vælges af formænd og repræsentanter. Antallet blev i 1845 

 ansat til 5. Borgermesteren vedblev at være ordfører i fattigkommis- 

 sionen. 



2 Denne ordning blev først ophævet ved skattelovene af 15de April 1882, 

 der bestemte, at fattigvæsenets udgifter skulde optages paa det kom- 

 munale budget og særskilt bevilgning og udligning af fattigskat saa- 

 ledes bortfalde. 



