1904.] FATTIGV.S STILLING TIL SINDSSYGE PLEIEN (1537 — 1851). 57 



autoriserede som „Sindssyge-Indretninger", hvilken sidste 

 betegnelse ogsaa blev benyttet i de autorisationsdokumenter, ved 

 hvis affattelse Major medvirkede 1 . 



Samtidig søgte imidlertid saavel Major som medicinalkomi- 

 téen og departementet at gjøre den institutionelle forskjel mellem 

 sindssygeasylerne og sindssygeindretningerne saa liden som mu- 

 lig; og til den ende gjorde de sindssygelovens §§ 2 — 14 samt 

 20 og 21 og delvis ogsaa § 1 gjældende for samtlige anstalter, 

 hvoraf følger, at de alle kommer i samme stilling til medicinal- 

 styrelsen. 



Major havde, som ovenfor anført, oprindelig hævdet den op- 

 fatning, at det var nødvendigt, at staten overtog opførelsen og 

 bestyrelsen af alle offentlige sindssygeasyler; men denne mening 

 vandt ikke departementets bifald, og i det foredrag, som ligger 

 til grund for den kgl. prp., omtales, at man har havt under over- 

 veielse spørgsmaalet om at paalægge kommunerne at indrette 

 sindssygeasyler, men atter frafaldt denne tanke, idet man dog 

 har næret det haab, at større kommuner af egen drift og i egen 

 interesse vilde komme til at gjøre dette. Loven kom saaledes 

 ikke til at indeholde noget forbud mod, at kommunerne opretter 

 sindssygeasyler; tvertimod er det dens forudsætning, at saa bør 

 ske i størst mulig udstrækning. 



Forøvrigt var det under det hele reformarbeide en hovedsag 

 for Major at ordne sindssygepleien paa saadan maade, at hen- 

 synet til den personlige frihed i tilbørlig grad skeede fyldest. I 

 slutningen af sin ovenciterede indberetning 2 opstiller han 4 ho- 

 vedprincipper for en reform af vore sindssygeforholde, og det 

 første af disse principper er formuleret paa følgende maade: 



„1) De Sindssyges personlige Frihed maa omgives med alle 

 de Garantier, som deres eiendommelige Tilstand tillader, og deres 

 Interesser og Velfærd maa, naar Indskrænkninger i denne Fri- 

 hed ere uundgaaelige, varetages og beskyttes, idet en hensigts- 



1 Denne sprogbrug strider ganske mod loven, der i selve § 8 taler om 

 „nu existerende Sindssygeasyler". Det følgende udtryk „eller Localer, 

 hvori Sindssyge er optagne og forpleies" har vel bidraget til at skabe 

 forvirring. 



2 Side 37, sp. 2. 



