66 PAUL WINGE. [No. 2. 



barmhjertighed 1 , og der vides intet paalideligt om, at de i almin- 

 delighed blev ilde behandlede. Noget anderledes har visselig 

 sagen stillet sig, da man begyndte i større udstrækning at befri 

 bønderne for den heromhandlede byrde og istedet — endog ofte 

 ved licitation — udsatte de sindssyge hos folk, som for betaling 

 vilde modtage dem til forpleining; thi det er, som netop an- 

 ført, klart, at det kun var de daarligst stillede familjer, der 

 var villige til at overtage denne, og disse var naturligvis ogsaa 

 mindst istand til at øve barmhjertighed og stærkest fristede til 

 at øge sin vinding saa langt som muligt. 



Paa den anden side maa det ikke tabes af syne, at de fleste 

 af de her omhandlede sindssyge tilhørte den samme samfunds- 

 klasse som sine forpleiere og var opdragne under væsentlig 

 samme livsvilkaar, og jeg tinder det rimeligt, at de rolige og 

 renlige sindssyge, særlig naar de ikke var helt uarbeidsdygtige, 

 i almindelighed har faaet kost, beklædning og husrum om- 

 trent som sine forpleiere. Mod de urolige og urenlige har man 

 derimod ganske vist truffet haardhændte tvangsforanstaltninger, 

 men disse har neppe været forskjellige fra dem, som ogsaa tid- 

 ligere anvendtes. Heller ikke kan jeg finde den haarde dom, 

 som Major fælder over fattigkommissionerne, historisk begrun- 

 det: thi disse var ikke saaledes sammensatte, at man har føie 

 til at betvile, at retsind og humanitet som regel har formaaet 

 at gjøre sig gjældende. 



Paa den anden side kan det efter Majors skildring i for- 

 bindelse med, hvad vi forøvrigt ved om denne sag, ikke ansees 

 tvilsomt, at den private forpleining dengang som nu var vort 

 sindssygevæsens værste anstødssten; og vi kan vistnok ogsaa 

 gaa ud fra, at fattigvæsnerne allerede dengang i ikke ringe ud- 

 strækning optraadte, som om de havde forvaringsmyndighed 

 overfor de af dem forsørgede sindssyge. 



Det maa vel medgives, at Majors kritik er for streng, men 

 det maa paa den anden side erkjendes, at den blev ført med 



1 Ved omgangslægd var det dog almindeligt, at de kun faa dage forblev 

 hos samme vert. 



