68 PAUL WINGE. [No. 2. 



de, hvis tilstand er saadan, at den kræver en særegen behand- 

 ling. De syge, der tilhører den første af disse klasser, skulde 

 forpleies som andre fattige, medens den anden klasses skulde 

 forsørges af vedkommende kjøbstads-, ladesteds- eller amtskom- 

 mune i tilfælde mod refusion af indtil en femtedel fra det fattig- 

 distrikt, hvortil angjældende hører 1 . 



Inddelingen af de fattige sindssyge i to klasser og bestem- 

 melsen om, at den ene af disse skulde forpleies som andre fat- 

 tige, indeholder unegtelig et brud paa det princip, som kirke- 

 komiteen selv havde betegnet som hovedtanken i 4de kapitel; 

 og opgivelsen af kravet paa autorisation virkede i lignende ret- 

 ning som denne klassifikation ; men den svækkelse, som sinds- 

 sygeloven led ved disse forandringer, var dog neppe af meget 

 stor betydenhed. Langt værre var det i alt fald, at de af 

 kapitelets bestemmelser, der endelig blev vedtagne som lov, 

 enten aldrig blev gjennemførte eller strax opgivne 2 . Loven 

 havde, som nævnt, villet overføre omsorgen for de fattige sinds- 

 syge fra fattigkommissionerne til den offentlige sygepleie og 

 nægte fattigvæsenet forvaringsmyndighed; men denne ordning 

 blev ligesom flere af lovens øvrige bestemmelser staaende som 

 en humanitær papirdemonstration, der ikke i mindste maade 

 har gavnet de sindssyge, men vel tjent som mønster for en 

 senere tids lovgivning. 



1 Angaaende spørgsmaalet om overførelse af syge- og sindssygeudgifter 

 paa Amtskommunerne se: Udkast til Lov om Medicinalvæsenet i 

 Norge (1844) Kap. 10 § 6 og dets motiver side 124 f. samt Forslag til 

 Lov om Medicinalvæsenet i Norge (1847) Kap. 10 § 6 og dets motiver 

 side 123. 



2 I Kristiania opførtes udgifterne til sindssygepleien indtil 1849 paa 

 fattigkassens budget. I anledning af en forestilling af 14de December 

 1853 fra formandskabet erklærede fattigkommissionen i beslutning af 

 16de Januar 1854, at den intet havde at erindre mod, at „Udgifterne 

 i Anledning af Sindssyge" atter overtages af fattigvæsenet. Disse 

 udgifter, som i 1850 — 1854 var opførte paa bykassens ordinære budget, 

 blev deretter fra 1855 tilbageførte til fattigkassens budget. — Den 

 nærmere redegjørelse for denne sag hører imidlertid hjemme under 

 fremstillingen af det følgende tidsafsnit. 



