1904.] HØIERE EPIFYTISK PLANTELIV I NORGE. 9 



alleer og parke af hundredaarige løvtrær, som navnlig er at finde 

 ved gamle herresæder. Som exempler herpaa kan nævnes Lille- 

 vold og Bygdø kongsgaard ved Kristiania samt Nes værk ved 

 Tvedestrand. 



Wittrock har gjort opmærksom paa, at epifyterne især er 

 talrige i to adskilte niveauer paa trærne, nemlig dels paa den 

 laveste del af stammen og dels i vinklerne mellem kronens nedre 

 hovedgrene, medens de gjerne mangler paa den mellemliggende 

 del af stammen 1 . Ganske samme forhold har jeg fundet i Norge. 

 Imidlertid kan der i denne henseende paavises en tydelig for- 

 skjel mellem de enkelte træarter. Medens kun 8 å 10 % af de 

 paa ask, alm og løn fundne epifyter voksede paa stammen — o : 

 nedenfor de nederste hovedgrenes udgangspunkt — , fandt jeg 

 paa ek ca. 20 % og paa lind hele 42 % af epifyterne paa stam- 

 men. Paa svartor har jeg næsten kun, paa bøg, furu og gran 

 udelukkende, fundet epifyter paa stammen. 



Det hænder ikke ofte hos os, at der vokser epifyter andre 

 steder i trækronerne end i vinklerne mellem hovedgrenene. Dog 

 kan de to bregner Hymenophyllum peltatum og Polypodium 

 vulgare vokse ude paa selve grenene, med sine krybende rod- 

 stokke fæstet i det sparsomme moslag, som findes der. Ogsaa 

 de havreplanter, som spætmeisen udsaar, forekommer især i 

 barksprækker paa selve stammen og grenene. 



Den jord, som tjener epifyterne til næring, bestaar for en 

 væsentlig del af formuldet løv og bark. Hvor større grene er 

 afbrukket eller — som det ofte sker i alleer o. 1. — saget af 

 ved menneskehaand, trænger let fugtighed ind i veden og bringer 

 denne til at smuldre hen. Herved fremkommer ofte fortrinlige 

 voksepladse for epifyter. De mineralske bestanddele af mulden 

 udgjøres væsentlig af fin jord, som vinden har ført op i trærne; 

 af regnvandet vaskes denne gjerne ned i vinklerne mellem hoved- 

 grenene. 



Ialt har jeg hidtil noteret 28 arter, udelukkende trær og 

 større buske, som værtplanter for epifyter. Det er paafaldende, 



1 Wittrock, Epifytveg., p. 6. 



