JENS HOLMBOE. [No. 6. 



det sig direkte paavise, at de har klatret op gjennem bark- 

 sprækker eller lignende. 



2. Arter med slyngfrugter er ikke sjeldne som epifyter, 

 men ligesom forrige gruppe næsten udelukkende ganske lavt 

 nede. Naar de en sjelden gang — se i den systematiske arts- 

 liste Oxalis og Impatiens — træffes høiere end 1 å 1,5 m. 

 over marken, har transporten sandsynligvis foregaaet paa anden 

 maade. Hid hører af norske epifyter: Chelidonium majus, 

 Geranium Robertianum, Impatiens noli tangere, Oxalis ace- 

 tosella og de 3 Viola-arter. Hos nogle af disse opstaar slyng- 

 kraften ved udtørring af frugtvæggen, hos andre ved saftspænding 

 i denne — eller (hos Oxalis) i frøskallets ydre lag. Ogsaa disse 

 arter træffes oftest tillige ved foden af trærne, hvor de tildels 

 danner tætte bevoksninger. 



B. Passiv spredning. Alle de meget forskjellige sprednings- 

 maader, som her sammenfattes under dette navn, har det tilfælles, 

 at de reproduktionsdygtige plantedele fjernes fra moderplanten 

 ved hjælp af kræfter udenfor denne. 



1. Der turde herske enighed om, at den største del af de 

 epifytisk levende planter spredes ved vindens hjælp. Loe w, 

 Willis og Burkill, Sabidussi og Magnin, som har undersøgt 

 epifytvegetationen i henholdsvis Nordtyskland, England, Kårnthen 

 og Frankrig, antager denne spredningsmaade for 46 — 56 % af 

 de der fundne arter 1 . Hos mange arter er frugter eller frø for- 

 synet med vinger, fnok, frøuld eller lignende „flyveredskaber" : 

 Acer platanoides, Betula-mleme, de fleste compositer, Epilo- 

 bium angitotifolium, Fraxinus excelsior, Picea excelsa, Salix 

 Caprea, Tilia parvifolia, Ulmus montana og Valeriana sam- 

 bucifolia. Andre har ganske smaa og lette, tildels næsten støv- 

 fine frø (eller sporer) : de 5 bregner, de 5 caryophyllacéer, Draba 

 incana, Plantago major, Sedum Telephium, Thlaspi arvense, 

 Urtica dioica, o. fl. Men vinden transporterer uden tvivl selv 

 større og tungere frø i mængde op i trærne, og navnlig turde 

 dette tinde sted om høsten, naar løvet er faldt af og stormen 



1 Se sammenstilling hos R. Beyer, Ueberpflanzen ausserh. d. Tropen, 

 p. 120. 



