34 JENS HOLMBOE. [No. 6. 



Simon Paul li skriver (1648): „ Denne Vrt voxer mangfolde- 

 ligen paa Træer, oe besynderligen paa Pile, Hesle-Træ oe Eeg, 

 huilcke den tijt oe ofte ofuergroer", og først i anden række til- 

 føier han: „den findis oe undertiden paa Jorden neden under 

 Træerne, oe paa affelde Eegestumper" l . 



2. De maa kunne nøie sig med mindst mulig muld. 

 Det er i høi grad overraskende, hvorledes flere epify tiske trær 

 og buske kan vokse op og udvikle sig til blomstringsdygtig 

 alder uden adgang til større muldmængder end, hvad der har 

 samlet sig oppe i trækroneme. Dog vokser de største „flogrogne", 

 som jeg har seet, paa trær med hul stamme, gjennem hvilken 

 deres rødder har trængt ned i jordbunden nedenfor. Fra det 

 øieblik, da de har naaet did ned, sker ikke ernæringen længere 

 paa epifytvis. 



3. De maa kunne taale ganske stærk skygge. Denne 

 evne mangler i regelen de mere udprægede xerophyter, og dette 

 er utvivlsomt den vigtigste aarsag til, at disse er saa sparsomt 

 repræsenteret i epifytvegetationen 2 . 



Sammenligner man de lister over epifytvegetationen, som 

 nu foreligger fra adskillige lande i Nord-, Syd- og Mellemeuropa, 

 vil man finde, at en paafaldende stor del af arterne overalt er 

 de samme. Naar hensyn tåges til den store afstand mellem de 

 undersøgte punkter, synes det at være en ganske vel begrænset 

 gruppe af blomsterplanter, der formaar at indrette sig efter epi- 

 fytisk levevis. Særlig stor lighed er der mellem epifytlisterne, 

 naar man ikke regner de arter med, som blot er fundne lavt 

 nede paa træstammerne eller i „hovedet" af gamle piletrær. Her 

 kan der nemlig samle sig saa meget jord, at livsvilkaarene ikke 

 bliver væsentlig forskjellige fra dem nede paa marken. 



Ogsaa ved at sammenligne epifytvegetationen med den 

 plantevækst, som optræder paa ruiner, høie mure og lignende 3 , 



1 Simon Pauli i, Flora Danica, II, p. 109. Kjøbenhafn 1648. 



2 Cfr. A. Barnéwitz, Kopfweideniiberpflanzen, p. 9. 



3 Af skandinavisk literatur om dette emne hidsættes: H. Mortensen, 

 Marmorkirkens Flora. — C. A. M. Lindman, Kårlvaxtfloran på Visby 

 ruiner. — Sernander, Skand. veg. spridn., p. 375, flg. — Jens 

 Holmboe, Vegetat. paa Hamar domkirkes ruiner. 



