_L min af handling „Konig Alexander und die Macedonier" 

 har jeg fremstillet, hvad vi véd om Grækernes første optræden 

 i historien. Vi finde dem i de macedoniske fjeldstrækninger, 

 boende i isolerede dale, tildels omgivne af folk af fremmed 

 nationalitet. De macedoniske fjeldstrækninger ere vilde strøg. 

 Dalene skilles ved vilde, fast utilgjængelige fjelde, og ere spe- 

 cielt skikkede til at avstenge dem, som bo der, fra omgang med 

 udenverdenen, og beskytte dem mod overlast af fremmede volds- 

 mænd. „Nimmt man einen Zirkel und setzt auf der Karte dessen 

 eine Spitze in die nordwestliche Ecke von Thessalien, und låsst 

 die andere einen Kreis beschreiben mit einem Radius wie der 

 Abstand bis Vodena (Aegae), so haben wir innerhalb des Kreises 

 die Heimat der Griechen in der fruhesten Zeit, sovveit unsere 

 Kenntniss reicht, ob wir sie nun Macedonier, oder Hellenen, 

 oder Griechen nennen", „Konig Alexander und die Macedonier" 

 p. 16. Og lidt nedenfor: „die Griechen in diesen Gegenden (den 

 Vilajets Saloniki und Monastir) sind nicht von demselben Typus, 

 wie die Griechen an den Kusten und auf den Inseln im Archipe- 

 lagus. Die Type ist eine ganz andere . . ." 



Navnet Græker forekommer da ikke, heller ikke Hellener, 

 navne der senere bleve brugelige og berømte. Folket kaldtes 

 Macedonier — de høitvoxne, hvad der ogsaa svarer til de natur- 

 lige forhold, som gjøre sig gjældende den dag i dag, Den sunde 

 bjergluft i fjelddalene var — og er — skikket til at udvikle 

 racens kraft, i modsætning til de lavere liggende — tildels sumpige 

 — kyststrøg; cfr. Colmar v. d. Goltz' spirituelle „Reise nach 

 Macedonien". 



