P. O. SCHJØTT [No. 3 



I den ovennævnte af handling har jeg udførligt behandlet 

 spørgsmaalet om Hellenernes ældste boliger før deres indvandring 

 i det eiter dem benævnte land, og angivet de kildesteder, hvortil 

 jeg støtter min fremstilling. Den er underbygget med historiske 

 vidnesbyrd saa paalidelige, at der trænges sterke beviser for at 

 svække deres autoritet. Og et folks første livsvilkaar har samme 

 betydning for dets senere skjæbne, som et menneskes barndom 

 for dets senere liv, og betydningen heraf voxer med den stilling, 

 som individet eller folket senere indtager i historien. Quo semel 

 est imbuta recens servavit odorem testa diu, d. v. s. barndommens 

 indtryk udviskes aldrig. Det stempel, som evnerne har modtaget, 

 vil altid gjøre sig gjældende. Her vil vi finde den nøgle, der 

 oplukker for os de skjulte kræfter, som kom til udfoldelse i deres 

 senere livsløb. 



Allerede det, at vi kan forklare navnet paa et folk ved dets 

 første optræden i historien, er egnet til at vække opmærksomhed. 

 Det er ikke ofte det hænder. Og et folks navn er ikke uden 

 værd. Det kan have betydning som et varsel, omen in nomine. 

 Hellenernavnet f. ex. er afledet af Selloi, præster i den Dodonæi- 

 ske Zeus' kultus. Hellenerne var kunsters og videnskabers folk 

 par excellence. Og navnet synes at indebære den tanke, at 

 videnskaben, som udforsker sandhed, er nærbeslægtet med reli- 

 gionen, som forfølger samme maal. Tro og viden er saaledes 

 ikke modsætninger, men forudsætter hinanden og støtter hin- 

 anden. Tanken er prægnant og indeholder baade en opgave og 

 en forjættelse. 



* * 



* 



Betydningen af Macedonernavnet kjende vi altsaa og ligesaa 

 stamordet til navnet Hellener. At forklare navnet Græker ei- 

 den opgave, jeg har stillet mig i denne afhandling. Dets gaade 

 er løst, men forinden vil vi dvæle ved Macedonerne. 



Hvad kjende vi da til dem? Har der maaske levet nogen 

 forfatter, som har besøgt dem i deres fjelddale og beskrevet 

 dem? Før litteraturen fandtes, var der ingen forfatter. Hvad 

 vi véd om dem, henter vi fra deres sprog, d. v. s. de spor deraf, 



