1914] MACEDONER — GRÆKER — HELLENER 5 



som er opbevaret i det helleniske. Og dette er os nok. Deri 

 er deres tankeliv nedlagt. I dette tankeliv prægede sig de forhold, 

 hvori de levede, tilligemed deres egen kultur. Dette var deres 

 udstyr fra naturens haand. 



Grækerne var næst erter Phønikerne oldtidens mest frem- 

 trædende søfarende nation. De omgave hele Middelhavet med 

 en krans av kolonier — en brem af hellenisk kultur. Deres 

 typiske repræsentant i sagnverdenen er Odysseus — den vidt- 

 bereiste — og f.iala rcokla. 7tXdyy y d-rj. 



Et karakteristisk exempel paa udbredelsen af det græske 

 sprog blandt de mange forskjellige stammer rundt Middelhavet 

 har vi hos Polyb i hans mesterlige fortælling fra den første 

 puniske krig ved midten af det 3die aarhundrede f. Chr. — om 

 de karthaginiensiske leietroppers opstand. Krigen var endt, og 

 leietropperne hentedes til Karthago fra krigsskuepladsen for at 

 faa sin løn og sendes hver til sit hjem. Og det var en broget 

 skare. Der var Campaner fra Italien, Kelter fra Gallien, Libyer 

 fra Africa, Iberer fra Spanien, foruden Græker. Og Kartha- 

 ginienserne vilde efter deres skik — Romerne kaldte det punica 

 fides — afprutte dem deres løn, og havde glemt de løfter, som 

 de karthaginiensiske hærførere havde givet i den sidste fortvivlede 

 kamp paa Sicilien. Som følge heraf gjorde tropperne opstand, 

 og der opstod i den brogede forsamling den vildeste forvirring, 

 da alle disciplinens baand var løst. Det eneste ord, som alle 

 forstod, var det græske ord §aXle — sten ham — naar nogen 

 traadte op for at tale dem tilrette. 



Det tidligste spor, om ikke just af søfart hos Grækerne, saa 

 dog af fart tilvands har vi fra Macedoniens bjergdale. Det er 

 ordet OYMcpog udhulet træstamme, af o/M7Cvio grave, udhule, 

 altsaa en cano, og omtrent af samme betydning som ov.acpr] — 

 trug. Ordet taler et tydelig sprog. Det er opstaaet ved de smaa 

 indsøer i de egne, hvor Grækerne fra først af boede. Store og 

 mægtige tømmertræer var der i overflod, og andre befordrings- 

 midler end udhulede træstammer behøvedes ikke. Men ordet 



