4 p. o. schjøtt [Nr. 4 



De er helt personlige — i alt væsentligt. Er de ikke Paulinske, 

 saa er de underskudte, d. v. s. forfalskede. At man har søgt 

 ogsaa der, at finde en middelvei, nemlig ved at antage, at en- 

 kelte dele er af Paulus, hjælper ikke paa sagen. Thi brevet 

 som saadant, d. v. s. i dets helhed, er ligefuldt et makværk, og 

 det er ikke ligegyldigt, thi det nedsætter respekten for det ar- 

 beide, hvoraf det regnes som del, og for den autoritet, der har 

 godkjendt det, nemlig Kirken. 



Om den ting blir man formentlig straks enig: Bevisbyrden 

 paahviler den, der benægter brevets ægthed. Det gjælder her, 

 som ogsaa overhovedet ellers, at ogsaa kritiken maa kriticeres. 



Jeg vil her specielt tale om et af de tre breve, som der er 

 spørgsmaal om, nemlig 2det Brev til Timotheus, og strax sige, 

 at jeg anser dette brev for et førsterangsarbeide — en juvel i 

 den litterære krands, som Paulus har bundet. Jeg tror at kunne 

 godtgjøre, at det hænger nøie sammen med tankerne i hans 

 øvrige breve, og at de nedsættende domme rammer ikke forfatte- 

 ren, men kritikerne, der har dømt, hvad de ikke har forstaaet. 

 — „Man maa", siger Quingtilian, „med den mest skrupuløse for- 

 sigtighed udtale sin dom om de store mænd, for at det ikke 

 skal gaa os, som det ofte sker, at vi fordømmer, hvad vi ikke 

 forstaar". I ethvert fald vil dommen om det hele arbeide i en 

 væsentlig grad afhænge af, om man forstaar de enkelte dele, 

 hvoraf det bestaar. Og jeg tror at kunne paavise, at misfor- 

 staaelserne her er hverken faa eller smaa. 



Det centrale punkt i brevet er cap. 4. 6 ff., og det er det, 

 som jeg i særdeleshed vil behandle. Det dominerer det hele brev. 

 Det er et høidepunkt, hvortil de forudgaaende dele af brevet 

 fører op. Vi maa, for at naa derop, gaa samme vei. 



Forskjellen mellem Pastoralbrevene og de øvrige breve er 

 den, at disse fremstiller den kristelige lære, hine lærens forkyn- 

 delse. Dette træder ogsaa strax frem i 2 Tim. 1.1. Paulus siger 

 her, at han er apostel, og at hans gjerning er at forkynde evan- 



