36 A. L. FAYE [No. 6 



De allerfleste mandskaber vedbliver imidlertid endnu en tid 

 at voxe lidt i høiden, og man har derfor beregnet landværnets 

 middellængde — ved 27 — 28-aars alder, altsaa det endelige høi- 

 demaal for den mandlige befolkning, til vel 172 cm. 



Landværnsmandskabernes høide. 



Efter maalinger af 1284 landværnsmandskaber — foretagne 

 i 1899 efter tilskyndelse af det herværende militær-medicinske 

 selskab 1 — viste det sig, at hos 78 md. = 6,07 % var høiden 

 aftaget fra 0,5 til over 1 cm. 135 md. = 10,52 % havde den 

 samme høide ved begge maalinger, og endelig 1071 md.'= 83,41 °/ 

 havde tiltaget i høide — gjennemsnitlig ca. 1,64 cm. 



Sverige og Danmark. 



En utvivlsom tiltagen af legemshøiden har i de sidste aar 

 ligeledes fundet sted i Danmark og Sverige og vel sagtens ogsaa 

 i andre lande. De Norske og Svenske 2 er omtrent lige høie 



Selskabet satte paa denne tid en fællesforskning af sanitetsofficererne 

 i gang og opstillede som den første opgave : „Hvor stor er landværns- 

 mandskabernes høide (o: i 28-aars alder) sammenlignet med høiden paa 

 sessionen (o: i 22-aars alder)" ? — Resultaterne blev bearbeidede og 

 offentliggjorte af sanitetskaptein A. Koren i „Norsk tidsskrifffor mili- 

 tærmedicin" 4. bd. 1899—1900 — under titlen : „Landeværnets høide i 

 Norge". 



De samme talopgaver er ligeledes bearbeidede paa en lidt anden 

 maade, og resultaterne offentliggjorte af daværende sanitetskaptein H. 

 Daae i en brochure med titel : „Oversigt over høiden af 1280 mandskaber 

 i deres 22. aar og i deres 28. aar". 



G. Retzius & C. M. Furst: „Anthropologia Suecica". 1903. — Længere 

 anmeldelse med tilføielser af brigadelæge Arbo i „Aftenposten", 13. 

 september 1903. 



Professor Hultkrantz : Svenskarnes kroppslangd, 1896, sætter gjen- 

 nemsnitslængden en liden smule lavere. Smlgn. Tidskrift i militar 

 hålsovård. 1897. 1. hefte. 



Som exempel paa, hvorledes en bestemt type kan holde sig ned- 

 igjennem tiderne trods forandrede omgivelser, kan efter de førstnævnte 

 forfattere anføres, at de omtrent ublandede efterkommere af en del 



