40 A. L. FAYE [No. 6 



bestemte oplysninger om. Usandsynligt er det ikke! Under alle 

 omstændigheder maa den nuværende befolknings gjennemsnitlige 

 høide i det hele være mindre, end den var hos de fleste ger- 

 manske stammer i Romertiden. Her har jo imidlertid i tidernes 

 løb saamange indviklede blandingsforhold, omflytninger o. m. a. 

 gjort sin indflydelse gjældende, at nogen umiddelbar sammenlig- 

 ning ikke godt kan gjøres. 



I Preussen har man villet finde en ringe tiltagning af le- 

 gemshøiden hos rekruterne i den sidste tid 1 . I femaaret 1894 

 —1898 var saaledes 3,8% under 155 cm.; 19,5% imellem 170 

 og 175 cm. I fireaaret 1904—1907 var forholdet henholdsvis 

 3,7% og 21,2%. 



Det tilføies imidlertid, at det for tiden ikke er saa let at 

 afgjøre, om der virkelig har fundet nogen høidetilvæxt sted, eller 

 om ikke forholdet nærmest kunde bero paa, at der foregik en 

 hurtigere modning og legemsvæxt i det hele nu end tidligere. 



Lignende forhold skal man ogsaa have fundet i Østerrige- 

 Ungarn, Italien o. a. st. 



Af hensyn til hærstyrkeforhold har man dog i Tyskland 

 — fra 1892 af — seet sig nødt til at nedsætte det militære lav- 

 maal lige til 154 cm. 



XI. Forskjellige beregningsmaader af legemshøiden. 



Det staar tilsidst tilbage at omhandle de vigtigste af de 

 fremgangsmaader, man kan anvende for af fundne skeletdele 

 med nogenlunde sandsynlighed at kunne slutte tilbage til ved- 

 kommendes legemshøide ilive. 



Man kan saaledes lægge hovedets høidemaal til grund- 

 lag. Det har nemlig vist sig, at hos det levende menneske vil 

 „hovedhøiden", — en størrelse, der i det hele saa temmelig 

 nær svarer til længdeaxen — multipliceret med 8 — 8,2 for en mands 



1 Se Eulenburg : „Real-EnycIopadie der gesanimten Heilkunde". 4. Aufl. 

 1910. Bd. 9, art.: Militårsanitåtswesen. S. 483. 



