44 A. L. FAYE [No. 6 



er forøvrig den ind byrdes høideforskjel, som det sees af de 

 fornævnte tal, ikke synderlig stor imellem dem 1 . 



Den nærmere forklaring paa dette forhold, om det ved videre 

 undersøgelser skulde vise sig vedblivende at være saaledes, — 

 faar staa derhen. Det kan jo imidlertid tænkes, at i tidens løb 

 har overkroppen hos den bergenske og delvis hos den sørlandske 

 befolkning under det ensformige, tunge arbeide som fiskere ud- 

 viklet sig forholdsvis mest, medens længden paa laarbenene, 

 hvorpaa legemslængden jo saa væsentlig beror, har udviklet sig 

 stærkere hos den mere forskjellig beskjæftigede indlandsbefolk- 

 ning. Den yderstboende befolkning paa hele vestkysten skal for 

 en stor del have mindre legemshøide og kortere ben, men større 

 brystomfang end den øvrige befolkning. Legemslængden tiltager, 

 naar man kommer indover fjordene 2 . 



Det umiddelbare forhold tåget over det hele imellem laar- 

 benets længde og legemshøiden har hos 282 mandskaber vist 

 sig at være omtrent som 1 : 3,81. Da maalet dog som nævnt 

 antagelig er lidt for stort, turde det være rigtigere at sætte for- 

 holdstallene som 1 : 3,82—3,83. Multiplicerer man nemlig 45 cm. 

 med 3,82, faar man 171,9 cm.; multiplicerer man med 3,83, bliver 

 summen 172,35 ; og imellem disse to tal ligger antagelig den 

 nuværende gjennemsnitshøide — og vistnok nærmest det sidste 

 tal -- for den fuldt udvoksne, mandlige befolknings vedkom- 

 mende i Norge. 



3,825 skulde saaledes blive det rigtigste tal at multipli- 

 cere med. 



Herved mener jeg da at have fundet det paalideligste ud- 

 gangspunkt ved bedømmelsen af gravfund. Naar man saaledes 

 multiplicerer længden af et opgravet laarben — regnet som før 

 omhandlet fra den øverste spids af trochanter major af — med 

 det sidstnævnte tal, vil man antagelig for middels og lidt større 

 laarbens vedkommende faa en talstørrelse, der i de fleste til- 



1 1 en beretning om en mønstring, general Arnold holdt i Kristianssand 

 over sex kompanier af Vesterlehnske regiment under et besøg af Kri- 

 stian den 5tc der i aaret 1685, heder det: „Mandskabet var udi sig 

 selv ganske gode, dog af en ganske anden Air og Væsen end de Ber- 

 genhusske, saa at naar man disse Regimenter tilsammen saa, man ikke 

 dømme skulde, de udi et Rige tilsammen hørte" (Arbo). 



2 Se H. Daae: „Militærlægernes fællesforsknings resultater med hensyn 

 til Kyst- og Indlandsbefolkningens legemsproportioner", — Foredrag 

 Kristiania Videnskabsselskab 22. april 1904. 



