1914] CHRISTIAN FREDERIK OG HUSET HOLSTEIN 



telsen af Selskabet for Norges Vel og sin energiske Medvirkning 

 til Oprettelsen af Universitetet indtog denne Mand desuden en 

 saa betydelig PJads mellem sine Landsmænd, at Prinsen ikke 

 vel kunde forbigaa ham. Grev Wedels høie Begavelse og stor- 

 sindede Karakter havde tidlig henledet hans Landsmænds Op- 

 mærksomhed paa ham, selv om ikke hans ydre Stilling havde 

 medvirket dertil. 



Da Sammenkomsten i Tønsberg fandt Sted, var endnu ikke 

 Slaget ved Dresden leveret. Om Prins-Statholderen ved denne 

 Leilighed har nævnt sine holsteinske Planer, lader sig ikke af- 

 gjøre. Men i ethvert Fald var det ikke vanskeligt for Greven at 

 drage saadanne Slutninger, og hans Udtalelser til Prinsen stri- 

 der ikke derimod. De finder deri maaske sin bedste Forklaring. 

 De kjendes af Beretninger fra Jacob Aall og Jørgen Herman 

 Vogt. Grev Wedel talte aabent og ytrede ligeud, at nu maatte 

 det vise sig, hvem der skulde blive Herre i Norden, Christian 

 Frederik eller Carl Johan. Han sagde, at hvis Prinsen vilde op- 

 kaste sig til Regent for det uafhængige Norge, da skulde han, 

 Grev Wedel, staa ham bi, saalænge der var Liv i ham. Saa- 

 dant var greie Ord, som paa denne Tid ikke kunde ligge saa 

 langt fra Prinsens egne Tanker. Grev Wedel forbandt der- 

 med et andet Ideal, en fri Forfatning for Norge. Men hvad der 

 maa have staaet for hans Tanker som en Umulighed, var en 

 Tilbagevenden til en Forening med det enevældig styrede Dan- 

 mark. Muligens det var paa det Grundlag, at Tilbudet ikke blev 

 modtaget, saaledes intet nærmere Samarbeide optaget mellem 

 de to Mænd, om der end fremdeles var Adgang til at virke 

 sammen i Almindelighed til Norges Bedste. Endnu var der i 

 Krigen ingen Afgjørelse truffet. Denne faldt først 18 Oktober, 

 efter det store Slag ved Leipzig. Nu begyndte Krisen at nærme 

 sig for Norge, som for Napoleon. Men da den kom, var Grev 

 Wedel ikke i Norge, og han maatte under de nu indtraadte For- 

 hold blive meget tvivlende overfor Alt, som smagte af Prinsens 

 holsteinske Drømme. 



Grev Wedel drog i November 1813 en Vei, hvor han var 

 vel kjendt, Veien over Skagerak, for at lindre Landsmænds Nød 



