14 YNGVAR NIELSEN [No. 7 



Tvivl og frivillig Underkastelse. Tilsyneladen.de var dens Ord 

 holdt i en svævende Almindelighed. Men deres Adresse var 

 ikke til at tåge Feil af. I sin Ordlyd gjaldt de Norge, alene 

 Norge. Men Tankerne gik videre og sigtede mod et Stor- 

 skandinavien, skjønt Prinsen ikke engang kunde antyde, at det 

 var did, han vilde. Talen gjorde imidlertid Indtryk. Den eiede 

 ogsaa mange Fordele, som gjorde dette berettiget, Utvivlsomt 

 var Prinsen selv grebet af Øieblikket. Han stod der som Re- 

 præsentant for den dansk-norske Gren af Huset Holstein, og 

 derigjennem for alle Minder fra den gamle Forening, den, som 

 var sprængt i Kiel. Men fremfor alt maatte Prinsen virke 

 gjennem den oprigtige Kjærlighed til Norge og dets Folk, som 

 aandede ud af hans begeistrede Ord. Han forstod, at det var 

 ham forundt at indvie et nyt Afsnit, det konstitutionelle, i det 

 norske Folks Historie, og dermed fik Trontalen sin rette Kraft. 

 Men ved Siden af den stærke Understrøm af Kjærlighed til 

 Norge, bar den ogsaa paa en eggende Agitation mod dem, i 

 hvem han mente at se Modstandere af sine Planer, og derved 

 blev Trontalen tillige et virksomt Middel til at at fæste et Flertal, 

 som var villigt til at følge, hvor han gik i Spidsen, og samtidig 

 at sætte de Partilidenskaber i Bevægelse, som nu har kunnet se 

 tilbage paa et Hundredaar. 



I Forsamlingens Arbeide stod som det første, hovedsagelige 

 Punkt Istandbringelsen af en Grundlov, en Konstitution, som den 

 almindelig kaldes med et fra Udlandet hentet Ord. For denne 

 havde man en hel Del Forbilleder, som skrev sig fra de sidste 

 Decennier, men af hvilke enkelte allerede helt tilhørte Historien. 

 Af disse kunde man benytte Grundlovene fra Amerika, fra 

 Frankrige, Polen, Holland, Sverige og Spanien, og disse var igjen 

 bearbeidet af Private i og udenfor Forsamlingen. Mest bekjendt 

 af alle er i Tidens Løb det Udkast blevet, som var indgivet af 

 Sorenskriver Falsen og Lektor Adler, og som nu forelaa i Trykken. 

 Det har sin Andel i Berettigelsen af det Tilnavn, Falsen fik som 

 Grundlovens Fader. Imidlertid gik Sagerne sin Gang, 

 og Flertallet sammenarbeidedes om den Politik, som var grund- 

 lagt af Prinsen. Det gav Afkald paa al Udøvelse af Folkets 



