16 YNGVAR NIELSEN [No. 7 



Planerne om Opreisning for Huset Holstein og hvad dermed 

 stod i Forbindelse, kom ikke mere op under Samværet paa 

 Eidsvold. Det var nu alene helt norske Spørgsmaal, som der 

 kom til Afgjørelse. Grundloven forberedtes først i Konstitutions- 

 Komitéen og afgjordes derpaa i Forsamlingen. Prinsen havde 

 her ingen personlig Indsats udenfor Spørgsmaalet om Arvefølgen, 

 og her holdt han paa at bevare de Regler, som gjaldt i den 

 gamle Kongelov. Han ansaa dem for udmærkede. Men det 

 synes, som om der kom op en særlig norsk Stemning imod 

 denne agnatisk-kognatiske Arvefølge, og den udelukkende agna- 

 tiske seirede. Prinsens Tilhængere tabte her, uagtet han fandt 

 Tilslutning fra Falsen og Sverdrup. Men forøvrigt var han i 

 1814 grebet av Begeistring over de samme politiske Tanker, som 

 fandt Støtte af Flertallet paa Eidsvold. Han, som var Arving 

 til Europas mest enevældig styrede Kongerige, var ligesaa liberal 

 som Rigsforsamlingens valgte Medlemmer. 1 en mærkelig Fart 

 blev Grundloven vedtaget, og lige efter fulgte Prinsens Valg til 

 Norges første konstitutionelle Konge. Det var Proposition og 

 Akklamation. 



Rigsforsamlingen endte med Kongevalget. Men en af Fler- 

 tallets Medlemmer skrev i sin Dagbog, at maaske var den Valgte 

 kun at betragte som en midlertidig Konge. Medlemmerne 

 spredtes udover Landet, og Kongen sad alene i Christiania med 

 sit Statsraad og sit Hof. Dermed begyndte de sidste Afsnit af 

 Aarets epokegjørende Begivenheder. Nu stod Kongen alene. 

 Men endnu beherskedes han af sine gamle Illusioner og langt- 

 rækkende Planer, for hvilke han fandt en Talsmand, en Støtte i 

 Christian Magnus Falsen. Der maatte nu procederes for et helt 

 andet Forum, for Europas forenede Stormagter, hvis Udsendinger 

 befandt sig paa Vei til Norge. Den første, som kom, var Eng- 

 lænderen John Philip Mori er. Han naaede Christiania 5 

 Juni, og ved denne Tid var den offentlige Diskussion færdig til at 

 begynde om de Spørgsmaal, hvis sidste Led var Huset Holsteins 

 Restitution, idet der udkom et lidet, mærkeligt Skrift fra Falsens 

 Haand, under Titelen: „Hvad har Norge at haabe? hvad har 

 det at frygte af en Forening med Sverige? og under hvilke 



