18 YNGVAR NIELSEN [No. 7 



Kongen henledede først Opmærksomheden paa Muligheden af 

 det, han betegnede som en føderativ A Hia nee. Saaledes 

 kom Vicekongedømmet ind i de sidste Forhandlinger. Saafremt 

 Stormagterne vikle opgive den Tanke, at Norges Forhold til 

 Sverige maatte reguleres efter Traktaten i Kiel, saa var der 

 intet i Veien for, at Kongen af Sverige kunde føre Titel af Konge 

 af Norge; men da maatte Norge styres af en Vicekonge. For- 

 billedet herfor var hentet fra den netop opløste Forening mellem 

 Frankrige og Kongeriget Italien, hvor Prins Eugen Beauharnais 

 styrede som Vicekonge. Imidlertid lod det sig ikke undgaa, at 

 Mr. Morier forstod, at Planen var opgjort under Forudsætning 

 af, at Carl Johan skulde forsvinde, og at Stillingen som Vice- 

 konge var forbeholdt Christian Frederik. Da Moriers Udtalelser 

 betegnede ham selv som en Modstander af Carl Johan, fattede 

 Kongen Haab, og netop nu iværksatte han sit sidste, forud for- 

 beredte og planlagte Forsøg. Til England afgik som Deputation 

 Statsraad Niels Aall og de to Medlemmer af Rigsforsamlingen, 

 Christie og Rosenkilde, og nu finder vi mellem de Punkter, som 

 i Tilfælde skulde bydes frem, ogsaa et om Muligheden af en 

 fremtidig uafhængig, men føderativ Forbindelse med 

 Sverige. Om Ordenes Betydning kan der efter det foran Op- 

 lyste ikke herske Tvivl. De tre Sendebud afgik og naaede ogsaa 

 frem til London, men fik ingen Anledning til at fremføre sit 

 Ærinde og tale om Vicekonger i Italien og Norge. Men Sende- 

 mændene fik i Hjemmet en anden Opgave, som Aall og Christie 

 glimrende løste under de nye Forhold, som under deres Fravær 

 var indtraadt. 



I Mellemtiden havde Christian Frederik forhandlet med de 

 Kommissærer, som over Kjøbenhavn ankom til Christiania som 

 Overbringere af de allierede Stormagters Villie. De var paa første 

 Haand afsendt efter Initiativ af det svenske Udenrigsministerium, 

 som paa den Maade havde haabet at kunne lægge et tungt Lod 

 i Vægtskaalen til Fordel for den ubetingede Opfyldelse af den 

 Kielske Fredstraktat. Men denne Magternes Indgriben fik helt 

 andre Følger, uagtet det kunde synes, som om Christian Frederik 

 hidtil ved sine forskjellige Henvendelser Intet havde udrettet. 



