20 YNGVAR NIELSEN [No. 7 



var eu interessant Personlighed, som han stod [jaa Grænsen 

 inellem to vidt forskjellige Retninger i Tiden, og som han senere 

 netop derved fik sin Løbebane afbrndt. Rusland vrimlede i den 

 følgende Tid af hemmelige Selskaber, og Orloff kunde heller ikke 

 undgaa at blive Medlem af et saadant. Men skjønt dette kun var 

 for en kort Tid, klæbede Mindet om denne længe ved hans Navn, 

 og efter Urolighederne i 1825 ved Alexanders Død blev han 

 udsat for Ubehageligheder som Decabrist. Hans Broder, som 

 var en Yndling af den nye Keiser Nikolai I, hjalp ham imidlertid 

 ud af disse Vanskeligheder, og han slåp fri for videre Følger; 

 men han stod fra nu af helt udenfor det offentlige Liv, som han 

 havde følt sig saa tiltalt af. Han levede til sin Død i 1842 kun 

 som Privatmand, væsentlig beskjæftiget med Studier over Chemi 

 og Nationaløkonomi. Men han nød vedvarende megen Anseelse 

 og var særlig beundret inden den liberalt sindede Ungdom. 

 Engang, det var i Begyndelsen af 1830-Aarene, kom han i Be- 

 røring med Alexander Herzen, og denne bekjendte Maud hal- 

 senere i sine Memoirer viet ham nogen Linier, af hvilke der 

 aander en varm Sympati. „H ai1 saa overordentlig imposant ud. 

 En høi, ædel Skikkelse, skjønne mandige Træk, alt i harmoniske 

 Proportioner, gav hans Ydre en uimodstaaelig Tiltrækning," 

 Herzen skildrer Orloff i hans Nedgang, da han var en knækket, 

 brudt Mand. Men selv da maatte han som en Løve i Bur gjøre 

 et mægtigt Indtryk. Men hvad har han saa ikke været i 1814, 

 da han syntes at staa foran et Liv, som kunde sætte sig 

 Mærker i Historien ? 



Orloff savnede paa Forhaand alt Kjendskab til Norge. Men 

 underveis, i Gøteborg, havde han gjort Bekjendtskab med en 

 Mand, som allerede havde boet i Norge i nogen Aar, nemlig 

 den russiske Generalkonsul i Christiansand, den polskfødte 

 Kollegieraad Ivan Brunet. Denne blev som Orloffs Hjælper 

 med til Christiania og fortsatte her Arbeidet med at skaffe Op- 

 lysninger om Forholdene, bl. a. gjennem Samtaler med Biskop 

 Sørenssen fra Christiansand. Brunet var aabenbart en mod 

 Norge velvillig Raadgiver for den russiske Kommissær, et Side- 

 stykke til, hvad Morier kunde berette om sine Erfaringer fra 



