1914] CHRISTIAN FREDERIK OG HUSET HOLSTEIN 



Oktober Maaned var Tiden for det overordentlige Storting, 

 hvis Gjerning imidlertid ikke hører med ind under det Emne, 

 jeg her har til Behandling. Dette var i Grunden afsluttet med 

 Orloffs Forhandlinger. Eiter disse havde Huset Holsteins Resti- 

 tution ingen reel Betydning for os. Den Institution, som bag- 

 efter kom op med Vicekongedømmet, var paa sin Vis noget Nyt, 

 vedkom hverken Orloffs Planer eller Christian Frederiks Drømme. 

 Det blev foreslaaet eiter svensk Initiativ og var som saadant 

 noget Nyt. Christian Frederiks Gjerning fandt sin Afslutning 

 ved Konventionen i Moss. Ved den viste han den rette For- 

 staaelse af det, han skyldte det Folk, som først havde samlet 

 sig om hans Kongestol og skjænket ham sin Tillid, da han ved 

 det suveræne Folks Bistand samlede det om den gamle Kongs- 

 tanke paa Grundlag af Magtens Fordeling mellem Statens Myn- 

 digheder. Den Gjerning, han havde planlagt for Huset Holstein, 

 blev en Gjerning for Norge. Men dermed afsluttede han ogsaa 

 Rækken af det gamle Kongehus med en stolt, om end først sent 

 paaskjønnet Udgang. Nu kan vi forståa ham, og nu skulde 

 Tiden være kommet til at reise „ Monumentet paa Dovrefjeld", 

 som kunde kneise der, hvor en Gang de store jernskinnede Færsels- 

 veie skal sammenbinde Norge fra Syd og Vest til det høieste 

 Nord i det Strøg, som var Skuepladsen for den gamle Legende 

 om Harald Dovrefostre. 



