10 



saaledes til alle tider leve helt for sine studier, ubekymret om 

 livets erhverv. Og allikevel — den spore som de ydre forholds 

 tvang er for de fleste forskere til produktion, den kom han til 

 at savne. Ogsaa andre medvirkende aarsaker kan nævnes — 

 hans sterke lyst til at gjøre sin viden direkte tilgjængelig for 

 folkets masse. — hans talrike og distraherende interesser paa 

 alle kulturomraader, — hans grænseløse hjælpsomhet, som slukte 

 en nforholdsmæssig del av hans tid. 



Av de forventninger som videnskapen og almenheten stillet 

 til Moltke Moe, var ingen av den styrke som kravet paa en 

 fuldt videnskabelig utgave av hele vor folkeviseskat — baade 

 den del vi har tilfælles med det øvrige Norden, og den særnorske 

 — og paa en derpaa basert folkeutgave med restituerte tekster. 

 Landstads samling hadde vakt interessen, men var ikke til nogen 

 av siderne tilfredsstillende. Grundtvigs fundamentale og stort 

 anlagte verk „Danmarks gamle Folkeviser", som hadde dannet 

 mønstret for Ghild's „English and Scottish popular ballads", var 

 det selvsagte ideal for den videnskabelige utgave. 



Det staar ogsaa fast, at et slikt arbeide i sin tid blev plan- 

 lagt av Sophus Bugge og Moltke Moe i fællesskap. De utgav 

 endog et par viser efter en lignende plan, saaledes Torsvisen 

 med grundige motivstudier og en formelsamling. Navnlig efter 

 Bugges død synes Moe dog helt at ha opgit denne tanke til 

 bedste for folkeutgaven. Saaledes siger han etsteds : „den første 

 og nærmeste trang gjælder en folkeutgave" (Det nationale gjen- 

 nembrud, s. 214 f.). Dette kan synes en litt underlig tale av en 

 videnskapsmand og bringer en til at tænke paa den stadig 

 voksende rolle som folkeoplysningen spillet i Moes bevissthet. I 

 virkeligheten førte denne interesse ham dog ikke længer end til 

 et slags kompromis mellem de to planer; hvad Moe mente, var 

 en meget solid folkeutgave med restituerte tekster bygget paa 

 alle eksisterende opskrifter av hver vise og paa sammenligning 

 med de utenlandske versioner, dertil forsynt med et ikke helt 

 ulærd apparat av orienterende indledninger, litteraturhenvisninger 

 og forklaringer. Altsaa i overensstemmelse med den lille sam- 

 ling som han i 1912 utgav i forening med docent Liestøl. 



