31 



blit magister i kemi, ansattes han som assistent ved den poly- 

 tekniske læreanstalts kemiske laboratorium. Her virket hau i 

 10 aar under S. M. Jørgensens veiledning og tildels i samarbeide 

 med ham, indtil han i 1887 fulgte prof. Barfoed, da han forlot 

 sin lærestol ved den kgl. Veterinær- og Landbrukshøiskole i 

 Kjobenhavn. 



Jørgensen gjorde netop ved den tid da Christensen kom til. 

 sin interessante opdagelse av at der til de saakaldte purpureo- 

 koboltsalte, kloropentamminkoboltsaltene, svarer en fuldstændig 

 analog række av kromforbindelser. Denne undersøkelse, som 

 fremkom i festskriftet til Kjøbenhavns universitets 400-aars 

 jubilæum i 1870, førte ogsaa Christensen ind paa studiet av 

 analogierne mellem kobolt og krom, og i et i det Kgl. Danske Viden- 

 skabernes Selskab i 1880 offentliggjort arbeide viste han eksi- 

 stensen av den med roseokoboltsaltene analoge række roseokrom- 

 salte, som senere har vist sig at maatte opfattes som aquopent- 

 amminkromsalte (Cr(NH 3 ) 5 • H 2 0) X 3 , d. v. s. som heksamminsalte 

 hvis ene ammomakgruppe er erstattet av H 2 0. Av særlig inte- 

 resse var herved det av Christensen paaviste temmelig sjeldne 

 tilfælde av samtidig isomorfi og isomeri mellem to forbindelser, 

 nemlig mellem roseokoboltkromsyanid Co (NH 3 ) 5 H 2 • Cr(CN) G og 

 roseokromkoboltsyanid Gr (NH 3 ) 5 H 2 • Co(CN) G . Aaret efter hadde 

 Christensen indsendt til Videnskabernes Selskab en ny avhand- 

 ling, hvori han bekræftet den av Jørgensen uttalte formodning 

 om eksistensen av den til de s. k. santokoboltsalte (nitropentam- 

 minsalte) svarende række kromsalte. Han fremstilte en stor 

 række av disse med formlen N0 2 • Cr (NH 3 ) 5 • X 2 , hvor X betyder 

 en negativ ion. Av vigtighet for studiet av disse ammoniakalske 

 kromforbindelser er det, at Christensen paa det Skandinaviske 

 Naturforskermøte i Stockholm 1880 meddelte en letvint metode 

 hvorved man kunde fremstille kloropurpureokromkloridet, som 

 danner utgangsmaterialet for mange av de andre herhenhørende 

 forbindelser. Istedenfor at Jørgensen ved sin fremstillingsmaate 

 av dette stof gik ut fra et kromkloryr CrCL, som var reducert 

 ad tør vei av violet kromklorid, gik Christensen ut fra en op- 

 løsning av bikromat, som først reducertes med saltsyre til grønt 



