90 



Han var født i London 28de august 1831 ; han kom imid- 

 lertid tidlig til Østerrike, 18 aar gammel til Wien, hvor han 

 allerede 1851, blot 20 aar gammel, ansattes som assistent ved 

 museet og 26 aar gammel 1857 utnævntes til professor i geologi 

 og palæontologi ved Wiens universitet, en stilling som han be- 

 klædte i 44 aar til 1901. Til at begynde med ofret han sig 

 mest for palæontologien, hvori han publicerte en række vigtige 

 arbeider; allerede i 1854 offentliggjorde han saaledes, kun 23 aar 

 gammel, en større avhandling „Uber die Brachiopoden der Kosse- 

 ner Schichten". I J866 utkom hans klassiske verk over Wiener- 

 bækkenet (Untersuchungen uber den Charakter der osterreichischen 

 Tertiårablagerungen). Endnu saa sent som i 1871 var det for 

 en del i palæontologisk interesse han sammen med G. v. Rath 

 besøkte det interessante jordskjælvsomraade i Calabrien; men 1873 

 publicerte han sin vigtige tektoniske avhandling „Die Erdbeben 

 JNiederosterreichs", og to aar senere det grundlæggende arbeide 

 „Die Entstehung der Alpen". Han var gjennem disse arbeider 

 kommet over paa det omraade som skulde bli hans vigtigste 

 arbeidsfelt, den tektoniske geologi. 



Endnu var dog hans interesser delt; han var saaledes ikke 

 litet interessert for rent praktisk-geologiske spørsmaal, og publi- 

 certe bl. a. en række avhandlinger av praktisk betydning, som 

 f. eks. „Die Zukunft des Silbers (1876)" og „Die Zukunft der Goldes" 

 (1877), likesaa undersøkelser i anledning av „Donaus kanalisering", 

 som gjorde at folkevitsen gav ham navnet „der Kanal-Suess", 

 med henspillen paa Suez-kanalen, o. s. v., hvorhos han i en 

 længere aarrække var ivrig politiker, forer for det tyske parti 

 paa den østerrikske riksdag. 



Endelig skulde han dog helt og holdent ofre sig for sin 

 videnskap, og navnlig for den del derav som han fremfor nogen 

 anden har grundlagt, den tektoniske geologi. 



1883 utkom den første del av hans livs hovedverk, „ Antlitz 

 der Erde", som han først skulde avslutte helt i 1909, et kjæmpe- 

 verk, hvis publikation saaledes strakte sig over 1 / i aarhundrede. 

 Allerede rent kvantitativt er dette verk uagtet den overordentlige 



