_L det første Bind af mine Bidrag til Norges Historie i 

 1814, hvilket forelaa afsluttet om Høsten 1882, optog jeg bl. a. 

 til Granskning det Spørgsmaal, hvad der blev vedtaget paa det 

 Møde, som Prins Christian Frederik holdt paa Eidsvold Værk 

 16de Februar 1814 eiter sin Tilbagekomst fra sin hurtige Reise 

 til Trondhjem. Det var denne Reise, som fik grundlæggende 

 Betydning for Alt, som senere foregik i 1814. Prinsen kom her 

 i Berøring med de forskjelligste Klasser af Folket. Her opgjorde 

 han sine Planer for, hvad der videre var at foretage til Gjen- 

 nemførelse af det Maal, som han endnu inden Freden i Kiel 

 havde havt for Øie. Dette Arbeide tog allerede sin Begyndelse 

 under den korte Stans, som han 28de— 29de Januar gjorde paa 

 Eidsvold Værk i Carsten Ankers Hus, hvor han havde Anledning 

 til at indhente Oplysninger om Stemningen fra en Del der for- 

 samlede Mænd, som med ham var Ankers Gjæster, nemlig 

 Biskop Bech, Stiftamtmand N. E. de Thygeson, Oberst Sejersted, 

 Etatsraad von Holten og den frederikshaldske Kjøbmand og 

 Godseier Carsten Tank. Med dem drøftede Prinsen Muligheden 

 af at bestige Norges Trone i Kraft af Arv, hvortil han endnu 

 under dette første Eids volds møde mente at være i sin gode Ret, 

 og Stemningen paa Mødet synes ligeledes at have gaaet i samme 

 Retning. Derimod bliver det uklart, hvorvidt hans i Øieblikket 

 forhaandenværende Raadgivere har forudsat, at han skulde be- 

 stige Tronen som Enevoldskonge. Disse Ting falder nemlig ikke 

 ganske sammen. Endnu i Januar 1S14 var det for Prinsen en 

 Hovedsag at fastholde Arveretten. Men der er tillige Meget, 



