4 YNGVAR NIELSEN [No. 1 



som tyder paa, at der i hans Hjerte allerede fandtes Sympatier 

 for en liberal Forfatning. Arveretten var for ham det Væsentlige, 

 Sporgsmaalet om Forfatningen mere underordnet. Forsaavidt 

 stod han mellem sine norske Omgivelser meget ubunden. Alle- 

 rede tidlig havde han vundet en Overbevisning, som vikle have 

 gjort det let for ham at oktroyere en Konstitution, og hans 

 Tilbøielighed til at give Afkald paa Enevoldsmagten blev i den 

 følgende Tid stadig voksende. Med disse Tanker drog Prinsen 

 over Dovrefjeld. Med dem kom han til Trondhjem. 



Om dette Møde i Januar blev der ikke udsendt nogen Med- 

 delelse, uagtet det naturligvis blev bekjendt og meget omsnakket 

 Mand og Mand imellem. Det maa saaledes have været et yndet 

 Samtaleemne paa det snart etterfølgende Christiania Marked. 

 Der foreligger et enkelt Vidnesbyrd om Mødet i et Brev, som 

 Biskop Bech 3die Februar, efter sin Tilbagekomst til Oslo Bispe- 

 gaard, tilstillede samtlige Provster i Akershus- Stift, og som 

 øiensynlig var beregnet paa at forberede Stemningen paa det, 

 som Biskopen den Gang ventede snart skulde følge efter. 



„Uagtet det endnu ikke er mig tilladt at meddele den fulde 

 Forklaring over Norges politiske Stilling, hvilket i øvrigt vil med 

 det første fuldstændigen ske, undlader jeg dog ikke forud at sige 

 saameget, at det nu maaske mer end nogensinde tilforn, er 

 vigtigt at virke med Raad og Daad og standhaftig Samdrægtig- 

 hed til Norges Selvstændighed og Uafhængighed af fremmed 

 Aag. Lader os derfor, mine Brødre! som Religionens Tjenere 

 anvende med Aand og Kraft vor Indflydelse paa Folket til at 

 bevare den gode Stemning, der tindes hos det, og lil endmere 

 at opflamme dets ædle Følelser for Landets Frihed og Ære, idet 

 vi nære og styrke dets retfærdige Afsky for et Herredømme, 

 der om kort eller længe vilde kaste den frie Norske Nation under 

 Trældoms Aag, bringe den i Krig og Feide for at svække og 

 derved desto lettere mishandle den! 



Vel kan det rette Fædrelandssind ikke kraftigen ytre sig 

 under Nutidens Omstændigheder uden mangehaande Opofrelser, 

 uden at lide og taale, hvad man øskede at undgaa. Men det er 

 ikke de nærværende Onder, der fornemlig skal tåges i Beregning, 



