14 YNGVAR NIELSEN [No. 1 



„ Neppe har et Regentbud nogensteds truffet en Modtagelse 

 som det, der nylig fra Deres Kongelige Høihed forkyndte, at 

 Norges Menigheder skulde samles i Guds Hus for at bevidne 

 for den Alvidendes Aasyn, for hverandre, lydeligen og med 

 hellig Høitidelighed, at de med ethvert det kostbareste Offer 

 vil hævde Norges Frihed og Selvstændighed. Da Budskabet 

 kom, strømmede Menigheden i hver By og Bygd ilende til 

 Templerne paa den Dag og Tid, de vare indbudne til Møde. — 

 Saasnart de hørte og forstod, hvad det var for en Ed, der 

 skulde enstemmigen sværges, biede de neppe, indtil den blev 

 dem af fordret, men ligesom med en Mund og et Hjerte svor de 

 til Fædrelandets hellige Sag. Dog der skede ikkuns, hvad En- 

 hver, der kjendte Normandens Aand og Sindelav, forud vidste og 

 ventede. Det var kun Udtrykket af et Friheds- og Fædrelands- 

 sind, der stedse og almindelig der besjælede Nationens Mænd og 

 Fædre. — Det er ikkun et høitideligt Vidnesbyrd om det Mod og 

 den Kraft, hvormed de altid stod rede til at hævde Norges Uaf- 

 hængighed, om den Beredvillighed, hvormed de heller underkaste 

 sig Mangel og Hunger og Død end fremmed Aag og Trældom. 



Saaledes lyde fast alle indkomne Beretninger fra Aggershuus 

 Stifts Menigheder om Maaden, hvorpaa den almindelige høitide- 

 lige Bededag blev feiret, om det Sind og de Følelser, hvormed 

 hin hellige Ed blev aflagt, om det Liv, den Aand og Enig- 

 hed, hvormed hver og En vilde freidig og mandig kjæmpe 

 under Deres Kongl. Høiheds Fane for Norges Fred og Frelse, 

 for dets Frihed og Ære. Og saaledes haver jeg paa engang den 

 Lykke at etterkomme min underdanigste Skyldighed og tillige at 

 opfylde en usigelig behagelig Pligt for D. K. H. de under 19de 

 Februar befalede og i behørig Form affattede Vidnesbyrd fra 

 hver By og fra hvert Præstegjeld i Aggershus Stift om den i 

 Kirkerne aflagte høitidelige Ed paa den anordnede Bededag den 

 25de Februar og den 4de Martii sidstleden. Disse Vidnesbyrd 

 er alle indsendte in duplo, hvoraf det ene efter høieste Befaling 

 herved underdanigst tilstilles og det andet efter lige høieste 

 Befaling er indlagt i Stiftsarchivet, med behørig Fortegnelse over 

 samme og Beretning Anledningen (!) til den paabudte høitidelige 



