8 OSCAR ALBERT JOHNSEN [No. 2 



ret . . - 1 och megh fulkommelig til beder (?) 2 thet Y megh lofvid 

 paa Touterøn och siderø y Trondhem den tid jegh skildis met 

 edher och eders kere frue. Kære her Eske, dersum Y vilde for 

 Guds skyldh och eders siel skyld fordactinge och beskerme den 

 meyne mandh, sum uskyldig er y denne sack och handel, hobis 

 meg, at ten evige Gud edher beløne skal til evigh tidh. K[æ]re 

 herre, tencker paa Olef Monson och forhandler hans sack til 

 thet besthe, kenne Gudh, at han er uskyldigh y then handel; 

 dersum thet motte ganget efter hans villie, tha hade herY T incents 

 ennu lefved y dagh och møget ont vered usket, som nu sket er. 

 Kære herre, gører herudhi, sum myn gode tro och lofve er til 

 eder, jegh thet myn fatige och ydmyge tieniste gerne forskylde 

 vil, saa lenge jegh lefver. Befallendis edher och eders kære frue 

 och barn den evige Gudh. Screfvid paa myn gaard Oura fierde 

 dack paaske anno domini mdxxxvij. — Eders strenghets fatige 

 och villige tienere Jens Olson. 



[Udskrift:] Erligh velbyrdigh mand och strenghe ridder, 

 her Eske Bille, høfvidsmarød paa Bergerøhus och statsholdere 

 nordenfiéls ydmygeligew tilscrefvidh. 



Jens Olsons beretning stadfæster, som vi ser, den oplysning, 

 som findes i Frostatings almues brev av 7. januar 1536, at der 

 forut for riksraadernes tilfangetagelse og drapet paa Vincents 

 Lunge har været holdt et møte, hvor beslutningen om dette er 

 fattet. „Blefue wij tha offuer eens mett hanss nåde laugmanden, 

 raadtmendenne oe menige Trondhiems borgere offueruerende", 

 siger almuen i nævnte skrivelse 3 . Og Jens Olson oplyser ut- 

 trykkelig, at baade geistlige og lægmænd var tilstede paa møtet, 

 og endvidere, at dette var indkaldt av erkebiskop Olav og 

 lededes av ham. De to beretninger utfylder hinanden. Vi faar ved 

 at sammenholde dem et bestemt billede av møtets karakter. Det 



1 Hul i papiret. 



2 Papiret beskadiget. 



3 D.N. VI, s. 765. 



