1915] OM TABU OG TOTEM 



saa virkelig er tilfælde, bekræfter tilfulde vor daglige erfaring 

 fra vore husdyr. 



Men naar erindringsbillederne er af samme natur, da kan 

 ikke de elementære forestillinger være af en anden; og det lig- 

 ger i sagens natur, at drifterne maa søge sin tilfredsstillelse paa 

 væsentlig samme maade hos alle høiere dyr — mennesket ind- 

 befattet. 



Drifternes tilfredsstillelse ledes i den første tid af ungens 

 liv alene af dennes arvede mneme; først efterhaanden gjør den 

 af individet selv erhvervede erfaring og øvelse sig gjældende. 

 Men det, som herved vindes, fuldkommengjør ikke alene indivi- 

 dets egen færdighed, men det præger ogsaa dets kim og gjør 

 derved, saalænge udviklingen er progenerativ, afkommets mne- 

 miske skat rigere for hvert slægtsled 1 . 



Fuglens arvede mneme bringer den til et søge det passende 

 sted for sit rede samt til at bygge dette efter en for arten karak- 

 teristisk plan; og denne dens evne til at vælge og bygge kan 

 ned gjennem slægtsledene tillade den en vis variation og for- 

 bedring, men udover en vis snever grænse naar fremskridtet 

 ikke. Ogsaa det primitive menneskes arvede mneme bragte det 

 til at søge sig et tjenligt tilflugtssted og indrette dette efter sit 

 behov, og ogsaa dets mnemiske skat berigedes fra slægtsled til 

 slægtsled, dog uden at dets bolig naaede en fuldkommenhed som 

 flere andre dyrs. Hos mennesket gjorde der sig nemlig en fak- 

 tor gjældende, som foran redebygningen stillede andre og større 

 krav til den mnemiske udvikling. 



Allerede de ældste menneskeracers intelligents var alle andre 

 dyrs uhyre overlegen, og skjønt daarlig udrustede med naturlige 

 angrebs- og forsvarsvaaben overvandt de ved hjælp af dette af- 

 gjørende fortrin alle de øvrige dyrearter og naaede langt udover 

 de grænser, til hvilke mnemen havde ført noget andet dyr, og med 

 sprogets udvikling lærte det ikke blot at bygge et fuldkomnere 

 rede end noget andet, men, hvad der var uendelig meget værdi- 

 fuldere, det skabte en organisation, som selv i dens primitive for- 



1 Se Richard Semon : Die Mneme 1911. 



