1915] OM TABU OG TOTEM 29 



vist er medbragt fra dyrelivet, maa fra første stund af have 

 gjort sig gjældende, og saasnart der er bleven forskjel paa so- 

 cialt mere og mindre formaaende mennesker, maa de førstes 

 mænd have fundet udvei til at skaffe sig de mest feminine kvin- 

 der, som de nok har beholdt for sig selv. Nogen absolut pro- 

 miskuitet kan saaledes — saavidt jeg skjønner — ikke have fun- 

 det sted. Men disse mennesker kan meget vel have levet i re- 

 lativ promiskuitet og tidlig have skaffet sig f. ex. et eller andet 

 punalua-lignende system. Af dette kan der da have udviklet 

 sig et matriarkat med polyandri og muligens ogsaa et primært 

 patriarkat, der isaafald formodentlig har været monogamt. De 

 fleste forskere er nemlig enige om at antage, at polygyniet til- 

 hører en senere udvikling. 



Der foreligger adskilligt, som taler for den antagelse, at 

 menneskearterne i den animistiske epoke har havt en brunsttid 

 om vaaren 1 , og de fra dyrelivet arvede parringslege har isaa- 

 fald utvilsomt været fortsatte under denne. Saasnart sproget 

 havde naaet en vis grad af fuldkommenhed, har der sikkert 

 fundet en kultisk behandling af disse parringslege sted, og der- 

 med var grundlaget givet for de primitive folks vaarfester med 

 deres danse og mandbarhedsceremonier. Det maa altsaa an- 

 tages, at der allerede i den animistiske tid har existeret en kultus 

 af selve de sexuelle drifter som saadanne uden hensyn til par- 

 ringens aarsagssammenhæng med svangerskab og fødsel. 



Denne sexualkultus har antagelig allerede paa et meget tid- 

 ligt stadium ogsaa ti! symbolsk brug havt anvendelse baade for 

 cpallog og yaelg, og man har saaledes vistnok allerede dengang 

 kjendt en phallo-ktenisk kultus. 



Fælles kultus og de sexuelle drifter irriterer hinanden gjen- 

 sidig t, medens modsat kultus irriterer fugaldriften. Ikke desto- 

 mindre udøver ogsaa fugaldriften en enorm indflydelse paa op- 



1 Der existerer endnu enkelte menneskeracer, som har en brunsttid om 

 vaaren, og som da feirer vilde sexuelle orgier. Brunsten er neppe ellers 

 helt forsvunden hos de civiliserede mennesker. Se herom Havelock 

 Ellis: „Die Psychologie des normalen Geschlechtstriebes" II. Bewer- 

 bung, i Moll's ovencit. Handbuch s. 182 f. 



