1915] OM TABU OG TOTEM 37 



støtter sig paa den sexologiske kjendsgjerning, at det fra den 

 tidligste barndom stedfindende daglige intime samliv hindrer udløs- 

 ningen af den sexuelle kontrektationsdrift, medens mødet med et 

 fremmet, sexuelttiltrækkende voxent menneske af modsat kjøn irrite- 

 rer den hernævnte drift. Westermarck henviser til den omstændig- 

 hed, at de ældste menneskesamfund maa have været yderst faa- 

 tallige, og at deres enkelte individer maa have levet tæt sammen. 

 Deres indbyrdes sexuelle kontrektation maa saaledes have været 

 svag. Naar derimod stammens mænd har faaet fat i fremmede 

 kvinder, har den virile detumescentsdrift gjort sig gjældende med 

 fuld styrke. 



Dette forhold forklarer efter min mening fuldt ud, baade at 

 mændene har søgt sine kvinder hos andre totemklaner, og at 

 der, naar tilgangen har vist sig tilstrækkelig, har udviklet sig 

 forbud mod garni inden klanen. 



Jeg mener saaledes, at Westermarck har seet rigtig ; men 

 er hans løsning den rette, da beror exogamiet paa et sexolo- 

 gisk forhold, som ikke staar i nogen naturnødvendig forbin- 

 delse med totemismen. 



At der ikke bestaar nogen nødvendig sammenhæng mellem 

 exogami og totemisme, bestyrkes forøvrigt ogsaa derved, at den 

 totemistiske Aruntastamme ikke kjender exogamiet 1 ; og endelig 

 vil jeg i denne sammenhæng ikke undlade at pege paa det for- 

 hold, at de komplicerede regler for exogamiets stiftelse, som her- 

 sker hos flere australske stammer, har ført til saa nære slægt- 

 skabsforbindelser mellem de forbundne klaners medlemmer, at 

 man faar konsangvine gamier, med andre ord, man føres tilbage 

 til et forhold, som biologisk maa ansees som ligeværdigt med 

 et endogami; og et matriarkat, som er bygget paa saadanne for- 

 bindelser, har jeg tidligere uden videre betegnet som endogamt. 



Jeg skal nu gaa over til kortelig at omtale den videre ud- 

 vikling af totemistisk kultus samt dennes afblomstring og op- 

 løsning. 



1 Se Andrew Lang: „Totemism ; ' i Encyclopædia Britannica, Ilte ud- 

 gave. 



