1915] OM TABU OG TOTEM 43 



for os, og jeg vil derfor, før jeg gaar videre i omtalen af to- 

 temismens opløsning, indskyde nogle bemærkninger om dens 

 forhold til nomadelivet. 



I egne, der er skikkede til ren- eller fædrift, f. ex. steppe- 

 lande, vil den totemistiske klans forfatning med dens halvering 

 af phratrierne, eftersom disse naar en vis størrelse, bevirke ud- 

 viklingen af et nomadeliv. I sin ældre udviklingsfase er dette 

 levesæt stationært, det vil sige, vedkommende nomadestamme har 

 et hjemland, inden hvilket de flytter om med sine hjorder, noget 

 som forøvrigt ikke er til hinder for, at der ved siden af drives 

 et primitivt agerbrug. Paa dette trin kan de blive staaende, og 

 der lever jo fremdeles rundt om paa jorden — ogsaa i vort eget 

 land — stationære nomader. — Men det kan ogsaa hænde, at 

 flere nomadestammer slutter sig sammen og vandrer udover sit 

 hjemlands grænser. De optræder da som erobrerfolk og under- 

 lægger sig da ofte folkeslag med langt høiere kultur end deres 

 egen. Disse nomader kalder jeg, i modsætning til de stationære, 

 „erobrernomader" , og af saadanne kjender historien adskillige, 

 f. ex. Hyksos, Israel og flere mongolske stammer. 



Saalænge nomaderne er stationære og bevarer den totemi- 

 stiske forfatning, omslutter de enkelte klaner kun et ringe antal 

 personer, men har alligevel til sit livsoohold behov for et for- 

 holdsvis stort landomraade; og eftersom klanerne deler sig, ud- 

 kræves stadig nyt land. En fiendtlig konkurrence om beite- 

 marker eller græsgange vil nemlig blot kunne undgaaes derved, 

 at de nydannede klaner forlader de gamles landstrækninger. 

 Det maa i tilfælde gaa som det gik Abraham og Lot; den ene 

 maa gaa til høire, den anden til venstre. 



Under det stationære nomadeliv er matriarkatet en naturlig 

 form for det konnubiale gami, og nomadeliv og matriarkat 

 støtter derfor hinanden. Saalænge konceptionstotem staar ved 

 magt, kan der naturligvis kun tænkes slægtskabsbaand til den 

 mødrene side, og matriarkatet bevares derfor overalt i det mindste 

 saalænge sit herredømme uanfægtet; men hos stationære no- 

 mader vil det endnu lang tid efter, at konceptionstotem er op- 



