8 OLUF KOLSRUD [No. 6 



II. gammeldansk and 1 ; 



nyere dansk (fra 16. aarh.) and, aand 2 ; 

 III. gammelsvensk baade and og ande; 



nyere svensk (fra 16. aarh.) ande, stundom and. 



Denne forskjel mellem de tre sprog har neppe noget med 

 en oprindelig betyd n i ngsfors kjel at gjøre. De første sema- 

 siologiske udviklingstrin er fælles for alle tre sprog i begge ord: 

 'aande', 'aandedræt', 'sjæl', tildels ogsaa 'liv'. Det er ved beteg- 

 nelsen for 'aandevæsen' 3 i personlig betydning, at sprogene skil- 

 ler sig, og derfor ogsaa ved navnet paa den personlige „Hellig- 

 aand". I norsk og svensk forekommer kun ande i betydningen 

 'aandevæsen', i dansk 4 derimod bare and; men nogen anden 

 grund til denne forskjel end tilfældet kan vanskelig paavises. 

 I hver sine sprog bruges de samme ord ogsaa om „den Hellig- 

 aand", men desuden ogsaa and i svensk, skjønt dette ord her 

 ikke ellers betyder 'aandevæsen', — atter et vidnesbyrd om sprog- 

 udviklingens tilfældighed paa dette punkt. 



Til at opretholde den skarpe forskjel mellem det personlige 

 ande og det upersonlige gnd i norsk 5 har visselig væsentlig 



1 Brugen af ande kan ikke regnes som egle dansk. Den forekommer 

 i en tekst, som er oversåt fra svensk ved midten af det 15. aarh. 

 (Kirkeårets Søndags-Evangelier med Udlæggelse, udg. af C. J. Brandt, 

 Dansk Klosterlæsning I 3, 23 3 i. 104 2 . U7i 4 . 118i 9 . I2I34. 130i 2 . 181i 8 . 182 n ), 

 og maa da betragtes som en svecisme. 



2 I 16. aarh. kan jeg kun et par gange paavise ordet aande brugt om 

 „den Helligaand", nemlig i Rostocksalmebogen 1529: (hen helliaande 

 (Psalmebøger fra Reformationstiden, udg. af C. Bruun I, 1%&), og i 

 Erik Krabbes nye dagvise i Hans Thomissøns Salmebog 1569: den 

 Hellig Aande (C. J. Brandt og L. Helweg, Den Danske Psalmedigtning 

 I, 61 bi3); men begge salmers metrum viser tydelig, at det udlydende 

 -e kun er tilføiet for at give verslinjen kvindelig udgang. 



3 Ordet aandevæsen i Falk og Torp's Etymol. ordb. I, 3 er i den tyske 

 udgave I, 5 oversåt med atemwesen (!). 



4 Det maa atter regnes som en svecisme, naar den i anm. 1 nævnte 

 postille bruger ande i personlig betydning, saaledes s. 119 ff. i for- 

 tsellingen om Jesus, som uddriyer onde aander eller djævle. 



5 Betydningsforskjellen fremgaar tydelig af et exempel som dette: Gud 

 allsvaldanndi, send mer anda pinn goåan ok rettan, sa er ond 

 mina ok likam vardveiter (Lei far fornra kristinna fræ&a islenzkra, 

 prenta Ijet ^orvaldur Bjarnarson, Kph. 1878, 1859— 10: begyndelsen af 

 14. aarh). 



