68 OLUF KOLSRUD [No. 6 



delsesbogstaver bruges i nogen større udstrækning andensteds 

 end efter punktum, er det helst egennavne som udstyres med 

 kapitæler eller versalier. Men i en oversættelse af Honorius 

 Augustodunensis' Gemma animæ ca. 1200 i cod. AM 619 4to 

 begynder alle tre navne i den triadiske formel med kapitæler 1 : 

 ver scolom gofga hælga firenning . Forhir oe Son oe Anda 

 hælgan 2 ; Fader oe Sour oe Ande heilagr gofgasc af englom 

 oe af ondom heilagra manna s ; ellers skrives „den Helligaand" 

 med minuskler, naar navnet staar alene. 



— Saa længe norsk skriftsprog brugtes i Norge, levede det 

 gamle norske udtryk (i 15. aarh. tildels forsvensket i form) 4 . 

 Endnu i 1493 skrives paa Hamar formularen: I nampn fadhers 

 oe søm oe thes helge andhe 5 . Men ved reformationen blev 

 norsk fuldstændig trængt ud af kirken; alle rituelle bøger var 

 paa dansk. I det 16. aarhundredes oversættelse af de gamle 

 norske lovboger afløses det norske udtryk i formularen for 

 hjemmedaab med det danske helligaand^. Naar ungdommen 

 lærte Katekismen 7 , var det paa dansk, enten af prestens 

 Katekisme-oplæsning fra prædikestolen, eller af degnens fore- 

 staving, eller af de udskaarne Katekisme-tavler, der i 16. og 17. 

 aarh. blev saa almindelige som alterprydelser (særlig i Bergens 

 stift) paa grund af sin pædagogiske hensigt. Her forefandtes 

 den danske udtryksmaade. Det er da intet under, at folkesproget 

 har optaget det danske ord aand i den danske betydning, som 

 det norske ord ynd ikke havde, og at det norske ande mistede 

 sin gamle norske betydning som betegnelse for „den Helligaand". 

 Da Ivar Aasen samlede sin ordbog over folkesproget, var det 



1 Dette sees ikke af C. R. Ungers udgave (Gammel norsk Homiliebog, 

 Chr.a 1864), da brugen af store og smaa begyndelsesbogstaver her er 

 normaliseret. 



2 fol. 70r (= Unger 206 G - 7 ); cod. har formen Ande. 



3 fol. 70 r (= Unger 206i -n). 



4 Birgittin-norske tekster fra 15. aarh. har svenske former: pån helg(h)e 

 ande, pdm lielgha ande (Hel. Birgittas uppenbarelser IV, 438 ^i. 498-ji. 22). 



5 DN I 976. 



6 NgL IV, 33. 161. 



7 Herom se A. V. Heffermehl, Folkeundervisningen i Norge indtil om- 

 kring Aar 1700 (Chr.a 1913), 51 f. 55 ff. 71 ff. 107 ff.; L. Daae ; Norske 

 Bygdesagn I, 141-55 = 2 1, 213-28. 



