13 



Foredragsholderen bemerket indledningsvis at han ikke 

 kunde slutte sig til læren om menneskehetens artsenhet, men 

 antok at der til forskjellige tider i forskjellige egne var frem- 

 staal menneskearter, av hvilke nogle forlængst er utdøde, mens 

 andre endnu lever. Taleren formodet at der mellem flere av 

 disse arter hadde fundet krydsning sted, og at de nulevende 

 menneskeracer saaledes var opstaat ved artskonfluens. Disse 

 primitive arter maatte ha levet under høist ulike klimatiske for- 

 hold og ha hat en forskjellig fysiologisk gonochorisme. Nogen 

 enkelt primær menneskerace hadde saaledes efter talerens me- 

 ning aldrig eksistert. De nulevende pygmæer stod i antropolo- 

 gisk henseende over de diluviale europæere, og de kunde 

 hverken i biologisk eller kulturel henseende ansees som primære 

 mennesker. 



Ut fra læren om menneskehetens artsenhet hadde Wundt 

 (og flere andre forskere) betegnet pygmæerne som de mest pri- 

 mitive nulevende menneskeracer, mens han i australnegrene saa 

 repræsentanter for det næste hovedavsnit i kulturutviklingen : 

 det totemistiske, hvilket atter etterfulgtes av et tredje, som 

 Wundt kaldte helte- og gudetiden. 



Taleren kunde ikke følge Wundts kulturhistoriske syste- 

 matik, men medgav dog at den totemistiske dyredyrkelse med 

 dens tabu-idéer og klan-forfatning betegnet en utviklingsfase som 

 alle menneskesamfund engang hadde gjennemgaat, forsaavidt de 

 ikke ved en overmægtig fremmed kulturpaavirkning var blit 

 direkte overført fra et lavere til et høiere kulturtrin. At tote- 

 mismen betegnet en saadan utviklingsfase, lar sig psykologisk 

 og psykiatrisk forklare, og at gi en redegjørelse for denne for- 

 klaring var formaalet for talerens foredrag. 



Foredragsholderen omtalte deretter kortelig sansernes og 

 drifternes psykologi og paapekte begges mnemiske grundlag, idet 

 han særlig dvælte ved redebygningsinstinktet, og han indskjøt 

 derefter nogen foreløbige bemerkninger angaaende de konnubiale 

 gamiers utviklingshistorie, og fremhævet herunder, at alle primi- 

 tive ordninger av disse maatte antages at være opkommet paa 

 et saa tidlig kulturtrin at vedkommende mennesker likesaalitt 



