19 



vanligvis var forbundet med denne. Han antok at der 

 allerede tidlig i den totemistiske tid hadde dannet sig flere 

 meget forskjellige samfundsordninger, idet nogle stammer var 

 blit fastboende akerdyrkere, mens andre hadde utviklet sig til 

 nomader. Han antok videre at alle nomader var begyndt som 

 stationære, og at kun en mindre del av dem var blit erobrerfolk. 



Saalænge konceptionstotem opretholdtes, kunde der, frem- 

 hævet taleren, selvfølgelig kun tænkes slegtskapsforbindelser til 

 den mødrene side, og matriarkatet bevarte derfor uanfegtet sit 

 herredømme, saalænge konceptionstotem anerkjendtes. Efter 

 talerens mening begunstiget nomadelivet og matriarkatet hin- 

 anden gjensidig, og hos nomaderne holdt derfor matriarkatet sig 

 længe efterat konceptionstotem var opgit; men denne situation 

 lot sig dog ikke i længden opretholde. Selv uten fremmed ind- 

 flvdelse vilde patriarkiske tendenser, ialfald hos erobringsnoma- 

 derne, før eller senere gjøre sig gjeldende og sluttelig overvinde 

 matriarkatet. Kom nomaderne til at herske over folk med 

 høiere kultur, som allerede kjendte patriarkatet, gik denne ut- 

 vikling saa meget hurtigere og sikrere. 



I og med patriarkatets seir var det ikke længer den frugt- 

 bare jord, men selve befrugtningen, som symbolisertes i guddom- 

 men, og den kvindelige jordgudinde omdannedes til en mandlig 

 guddom, samtidig som den phallo-kteniske kultus gik over til 

 en phallisk. 



Ogsaa hos de fastboende totemistiske samfund kom det til 

 kamp mellem matriarkat og patriarkat, og denne kamp kunde 

 naa sin avslutning med patriarkatets endelige seir inden den 

 totemistiske epokes avslutning. 



Sluttelig gav talereren følgende resumé av sin opfatning: 



Totemforestillinger berodde paa en teori, og enhver saadan 

 maatte før eller senere falde. 



Tabuforestillinger var derimot et naturnødvendig utslag av 

 et for alle høiere hvirveldyr fælles instinkt, nemlig skyheten, og 

 disse har derfor holdt sig ned til vor tid og vil neppe nogen- 

 sinde helt forsvinde. Disse forestillinger var ingenlunde ude- 

 lukkende overtroiske frygtidéer, men ogsaa store værdier, som 



