60 



imidlertid overtvert med den vei som syntes opstukket for ham; 

 han frasa sig sin stilling og reiste til Giessen, hvor han begyndte 

 at studere under Leuckart, og habiliterte sig senere i Freiburg 

 som privatdocent i zoologi. Til universitetet i Freiburg har han 

 senere altid været knyttet, fra 1866 som ekstraordinær og fra 

 1873 som ordinær professor i zoologi. 



Det pludselige omslag i Weismanns løpebane fremkaldtes ved 

 offentliggjørelsen av Darwin s bok om „arternes oprindelse". 

 W. fortæller selv hvorledes indholdet av denne bok slog ned i 

 ham „som lyn fra klar himmel"; i hvilken grad den tok magten 

 over hans sind, det sees gjennem hele hans senere liv og virke. 

 Til trods for at avstamningslæren allerede for et halvt aarhun- 

 drede siden var fremsat av Lamarck, saa var den dog endnu 

 saa fremmed for forskernes tanker at den studerende ungdom paa 

 Weismanns tid ikke med et ord hadde hørt nævne at en saadan 

 tanke nogensinde var diskutert. W.'s studietid falder netop i 

 den intense „specialforskningens periode", i hvilken alle grene 

 av den biologiske viden gjorde store og vigtige fremskridt, men 

 hvor man savnet en samlende tanke som kunde knytte al denne 

 spredte viden sammen til et hele. 



Da derfor Darwins bok utkom i 1859 og i tysk oversættelse 

 1860, saa kom den som det forløsende ord tiden længtet efter; 

 og den kom, med hele sin fylde av bevismateriale, ogsaa med 

 en saadan kraft at ingen forsker kunde staa uberørt av den. 

 Enhver maatte ta stilling for eller imot — ikke bare selve av- 

 stamningslæren — men ogsaa Darwins nye lære om „kampen 

 for tilværelsen" og „det naturlige utvalg" som den drivende 

 kraft i den organiske verdens utvikling. 



Under den voldsomme kamp som opstod omkring Darwins 

 lære, tok Weismann straks sit standpunkt som dens ivrige og 

 utrættelige forsvarer, — han forlot, som allerede nævnt, sin 

 lægepraksis for uhindret av alle andre gjøremaal at kunne ofre 

 sig for denne nye opgave. Og her holdt han trofast ved; helt 

 fra hans første arbeide „Uber die Berechtigung der Darwinschen 

 Theorie", som utkom i 1868, og til hans sidste dage har hele 

 hans forskning — enten den har dreiet sig om „hydromeduser- 



