63 



samme slegt, saa kan det efter kimplasmateorien forklares der- 

 ved, at kimcellerne, baade de hånlige og hunlige, før befrugt- 

 ningen gjennemgaar en modningsproces, hvorved cellens kim- 

 plasma reduceres til det halve; hvilken halvpart som skal ut- 

 støtes av cellen, det er tilfældigheten underlagt, og individets 

 kimceller er derfor ikke indbyrdes like. En ny tilfældighet re- 

 præsenteres av selve befrugtningsakten, idet en hvilkensomhelst 

 kombination av determinanter fra det ene individ under befrugt- 

 ningen forenes med en likesaa tilfældig kombination fra det 

 andet. 



Denne kontinuerlige kimbane som, efter Weismanns teori, 

 fører arven videre fra slegt til slegt, den maa efter sin egen 

 natur virke som en sterk konservativ faktor i naturen. Den 

 tillater vistnok for hver generation nye kombinationer av sleg- 

 ternes gamle egenskaper, men den fortsætter ellers sin bane 

 uberørt av individets erhvervelser og av ydre paavirkninger i 

 det hele. 



Naar kimplasmateorien allikevel først blev fremsat som en 

 støtte for og en forklaring av avstamningslæren, saa er det klart 

 at den ogsaa maa søke at gi en forklaring for hvordan nye 

 egenskaper opstaar, og hvordan de gamle artskarakterer foran- 

 dres eller forsvinder. Her bygger Weismann videre paa det 

 grundlag som var lagt av Darwin og av Roux. 



Den „kamp for tilværelsen" som Darwin saa utspilles mel- 

 lem arter og individer, — og som Roux hadde ført ind i indi- 

 videt til en „kamp mellem delene", — denne samme konkur- 

 rancekamp fører nu Weismann videre ind i selve kimplasmaet 

 til en kamp mellem de enkelte determinanter. Han ser i denne 

 stadig paagaaende „germinalselektion" en faktor som bevirker en 

 slags omregulering av kimplasmaet. idet visse determinanter 

 svækkes og gaar tilgrunde, mens andre som før kanske ikke 

 har formaadd at gjøre sig gjældende, gjennem germinalselektionen 

 kan bringes frem i forgrunden og bevirke tilsynekomsten av 

 nye karakterer hos individet. 



Med et merkelig skarpsind har Weismann her som led i 

 sin kimplasmateori utkastet tanker og utformet detaljerte livs- 



