28 



Almar Næss. On a special polyadic of order n — p 

 which can be derived from any p independent vectors in an 

 i?-dimensional space and which can be regarded as a generaliza- 

 tion of the vector product. (Fremlagt ved Heegaard). — 

 Vil bli trykt i den mat.-naturv. klasses Skrifter for 1922 som 

 no. 13. 



Fællesmøte. 6te oktober. 



(Præses: W. C. Brøgger. Generalsekretær: Johannessen). 



(Tilstede: Bjerknes, Bonnevie, W. C. Brøgger, Chr. A. Bugge, 

 Gjessing, Gleditsch, H. Goldschmidt, V. M. Goldschmidt, Harbitz, 

 Heegaard, D. Isaachsen, Johannessen, Koht, Motzfeldt, Ræder, Sebe- 

 lien, Selmer, Sommerfelt, Stang, Vegard). 



1. Sebelien holdt et foredrag: De gamle bronsers sammen- 

 sætning og oprindelse, og deres forhold til jernet. Efter en over- 

 sigt over de forskjellige meninger om bronsens og jernets relative 

 ælde som bruksmetal omtaltes nærmere den gamle bergverksindu- 

 stri paa Sinaihalvøen, hvis gruber har forsynt ikke blot Ægypten, 

 men vistnok ogsaa de gamle kulturland i Mesopotamien med 

 kobber. De foretagne analyser av de herfra stammende metal- 

 liske oldsaker viser sig ogsaa bestaaende av bare kobber, ikke 

 bronse, idet man ikke hadde naadd til at legere metallet med 

 tin, hvortil man i hine allerældste tider heller ikke hadde adgang. 

 Foredragsholderen kunde fremlægge analyser av flere saker, dels 

 fra de ældste ægyptiske dynastier, dels fra Mesopotamien. 

 Ogsaa for Europa har man ment at der forut for bronsealderen 

 gik en kobberalder, og en saadan er paavist i flere land, bl. a. 

 saavel i Sverige som i Danmark. Vore ældste bronsesaker her 

 i Norge viser sig imidlertid alle at være egte tinbronser av saa 

 høit tinindhold at det ikke bare kan forklares som en tilfældig 

 forurening. Det maa antages at mens vore naboland har faat 

 materialet til sine ældste metalsaker ved stenalderens slutning 

 gjennem Tyskland og Rusland fra land hvor der vel har været 

 kobber, men intet tin, saa er vor metalforsyning kommet fra 

 Britannien, hvor man likesaa litet som hos os med sikkerhet 

 har kunnet paavise nogen kobberalder, men hvor bronsens op- 

 træden forklares ikke som en tilsætning av metallisk tin til 

 metallisk kobber, men som et direkte produkt opstaat ved redu- 

 cerende smeltning av tinholdig oksydisk kobbermalm. 



