65 



Bilag IV. 



Union Académique Internationale. 



Innledning til diskussjon 



av 

 professor H. Koht. 



(Se s. 25 foran). 



Jeg har funnet det ikke bare riktig, men en skyldighet å 

 legge fram for den Historisk-Filosofiske Klasse en utredning om 

 den nye internasjonale akademi-sammenslutning som er blitt 

 dannet efter krigen, og om det arbeidet den har tatt op. Skal 

 norske videnskapsmenn få nogen nytte og glede av det inter- 

 nasjonale arbeide som her er satt i gang, og samtidig få nogen 

 innflydelse på det, er det nødvendig at selskapets medlemmer får 

 greie på både grunnlaget og planene for virksomheten. 



Som bekjent fans det allerede før krigen, fra 1906, en inter- 

 nasjonal forening av videnskapsselskaper rundt om i verden, — 

 en sammenslutning for felles videnskapelige formål uten hensyn 

 til fag. Det var vel bare rimelig at naturvidenskapene, de som 

 av all granskning er minst bundet til nasjonale grenser, tok 

 første plass i denne organisasjon og fikk mest nytte av den. 

 Men svært meget tør en vel likevel ikke sie at den utrettet, og 

 den falt uhjelpelig sammen da verdenskrigen kom i 1914. 



Samtidig med at freden blev sluttet, i 1919, blev imidlertid 

 det internasjonale videnskapelige samarbeide gjenoprettet, om 

 enn på annet grunnlag og i nye former. For det første blev 

 det enighet om at samarbeidet vilde stå sig best på en deling, 

 således at det blev to helt selvstendige hoved-organisasjoner, en 

 for naturvidenskap og en for humanistisk videnskap; for den 

 naturvidenskapelige organisasjon, Conseil International de Be- 

 cherches, blev det dessuten planlagt en rekke underavdelinger 

 for de forskjellige fag. For det andre var det praktisk talt 

 umulig annet enn foreløbig å avgrense sammenslutningen til 



5 



