71 



England blev sat ved 1066. Men det gjør jo ingen skilnad 

 for oss andre, som først har litteratur fra slutten av 12te år- 

 hundre. Hadde vi vært med i drøftelsen tidligere, kunde vi 

 kanskje sammen med andre land fra utkantene ha fått satt andre 

 grenser, så også vår litteratur var kommet innenfor. 



Imidlertid er vi jo ikke helt u-interessert i en ordbok efter 

 den vedtatte plan heller. Middelalder-latinen fra eldre tid er 

 naturligvis mønstret for vår egen, og utforskningen av den kan 

 gi oplysninger om hvor vi har våre nærmeste sproglige for- 

 billeder. Dessuten inneholder jo franske og engelske skrifter 

 fra før år 1000 meget som vedkommer norsk historie, og kanskje 

 vi kunde påta oss nogen medarbeiderskap her. Planen er at 

 hvert land først og fremst skal tilveiebringe materialet fra sin 

 egen litteratur ; men amerikanerne f. eks. skal også være med 

 og må selvsagt få en del av det europeiske materiale, og fra 

 norsk side kunde det kanskje være mulig å overta en del av 

 den nord-franske eller nord-engelske litteratur. 



Ved arbeidet på et verk som dette faller det sterkt i øinene 

 hvor vanskelig det er at ikke de tyske videnskapsmenn er med. 

 Med «Corpus vasorum« og med de alchymistiske håndskriftene 

 er det ingen sak, senere efter hvert å innordne alt det tyske 

 materialet i samlingen. Men i ordboken må det med straks fra 

 først av, og materialet lar sig ikke bringe i endelig orden før 

 tyskerne er kommet med. Selve det videnskapelige behov tvinger 

 til en videre sammenslutning enn den som til nu er opnådd. 



Dette savnet av tysk medvirkning har kommet enda sterkere 

 fram ved et par andre arbeidsplaner og har ennog hatt inn- 

 flydelse på den utgang de har fått. Den ene planen galdt å få 

 i stand en Forma Imperii Romani, — en samling historiske 

 kart for det romerske rike, utført i éns målestokk og efter 

 samme prinsipper for alle land som hadde utgjort en del av 

 riket. Hvert land skulde da naturligvis sørge for sin egen kart- 

 legning efter den felles plan, og Frankrike og England skulde 

 ta på sig kartlegningen av de asiatiske provinser. Planen blev 

 vedtatt i 192 J. Men spørsmålet om Tyskland blev stående uløst, 

 og da det dessuten synte sig at enkelte land hadde andre krav 

 enn andre, blev i 1922 utførelsen helt overlatt til hvert land 

 for sig, altså opgitt som internasjonalt tiltak. 



