118 



grene sig vidt ut og dog formaadde at holde den sammen under 

 et enende helhetssyn. Saaledes kunde han i sine ældre aar, 

 da han sat inde med en vældig lærdom og behersket den viden- 

 skabelige undersøkelses teknik, faa fra haanden vegtige og om- 

 fangsrike arbeider som han i sine svakhetstider selv vilde ha 

 anset for umulige, og som fylder os, der kjender hans tunge 

 kaar og den sterke aandelige spænding hvorunder han har 

 levet, med beundring. 



I 70-aarene offentliggjorde l L. en række undersøkelser i 

 almindelig fonetik, i svensk dialektforskning og i nordisk sprog- 

 historie av varig betydning. Dette er den tid i sprogvidenskapens 

 historie da interessen var begyndt at vaakne ogsaa for det 

 levende sprog. Dialektforskning og fonetik traadte naturlig i 

 forgrunden, og dette virket i høi grad befrugtende paa det 

 sproghistoriske studium i det hele tat. Man forsket efter 

 fastere regler for lydovergangene i enkeltsprogene, og der blev 

 en ivrig kappestrid efter at fremdra stof fra de moderne dialekter 

 til belysning av gamle sprogforhold. 



Indenfor den almindelige fonetik fremla L. i 1874 et arbeide 

 (»Några ljudfysiologiska undersokningar rorande konsonantljuden. 

 I. De klusila konsonantljuden «, Upps. univ. årsskr. 1874), om 

 hvilket det er blit sagt at det i visse henseender er flere decen- 

 nier forut for sin tid. Dette skrift staar i nær sammenhæng 

 med doktoravhandlingen, som var kommet to aar tidligere : »Om 

 konsonantljuden i de svenska allmogemålen. I« (Upps. 1872), 

 en sammenfatning av tidligere dialektmonografiers behandling 

 av emnet 2 . — L. har fortjenesten av at ha bragt klarhet i flere 

 av de lydlover, som har formet de nordiske sprog saaledes som 

 de fremtrær ved den historiske tids begyndelse. Saaledes 



1 En fuldstændig fortegnelse over sine videnskabelige o. a. arbeider har 

 L. selv levert i «Uppsala universitets matrikul. Høstterminen 1916«. 

 Den blir at supplere med den nedenfor nævnte avhandling om styv- 

 broder, samt: »Ortnamnsforskningen och några 01of-Skotkonungs-mynt« 

 (Namn och Bygd VI, 1918; ogsaa i Numism. meddelanden XXI, med 

 fortsættelsen : »Annu en svensk myntpråglare, sannolikt hos Olof Skot- 

 konung»); «Handelsstaden vid Ostersjdn, som 'på danskarnas språk 

 kallades Rene'* (Namn och Bygd VII, 1919); Till Alvissmål str. 12:6 

 och 16 : 6« (Arkiv f. nord. filol. XXXVII, 1921). 



2 Efter en undersøkelsesreise i Våstmanland 1872 offentliggjorde han 

 «Anteckningar om Våstmanlands folkspråk« (Sv. Fornm.foren.s Tidskr. 

 II, 1873 — 74). 



