122 



I dette oversyn over L.s videnskabelige forfatterskap har vi 

 allerede nærmet os det sidste tiaar av hans forskerliv, da han 

 formaadde at fuldføre flere av sine mere omfangsrike arbeider. 

 En række spørsmaal i Sveriges middelaldershistorie, deriblandt 

 Guta-saga's avfattelsestid, behandles i avhandlingen »Till 700- 

 årsminnet af slaget vid Lena (31. jan. 1208)« (Fornvånnen 

 1908 — 09). Dernæst kommer to skrifter som hører nøiere 

 sammen, forsaavidt som forfatteren der i stor utstrækning gjør 

 bruk av sin indsigt i botanik og botanikens historie. Det ene 

 har den talende ti tel »Det evigt gronskande tradet vid Uppsala 

 hednatåmpel« (Festskrift til H. F. Feilberg, 1911). Utgangs- 

 punktet danner en kritisk analyse av de 4 scholier til Adam av 

 Bremen hvor helligdommen ved Uppsala omtales. Træet som 

 nævnes der, forklarer L. som en ærværdig, stor, kanske tusen- 

 aarig barlind, og »det heliga tradet i Uppsala-lunden [har] på- 

 vårkat vårldstrådsmytens gestaltning i Norden «. Det er et be- 

 tydningsfuldt religionshistorisk arbeide, baaret av stor lærdom 

 og omsyn og præget av kritisk skarphet. De samme egenskaper 

 lægger L. ogsaa for dagen i »En kårleksvisa i Ans saga bog- 

 sveigis« (Stud. i nord. filol. III, 1, Helsingfors 1911). Her faar 

 et enkelt litet literært mindesmerke, en dansevise efter nogle, 

 efter L. en »lausavisa« av erotisk indhold, sin mangesidige 

 kritisk-filologiske belysning; et stort avsnit er viet botanisk- 

 historiske utredninger, i et andet fører han læseren ind i middel- 

 alderens poetiske personificering av naturen. 



Ved siden av »Det evigt gronskande trådet« er det største 

 arbeide fra L.s senere aar den omfattende og dyptgaaende 

 metriske undersøkelse »Om några underarter av lj66ahåttr« 

 (Stud. i nord. filol. IV. V, 1913—14). Den gir os øket klarhet 

 over en flerhet av metriske spørsmaal og indeholder en fylde 

 av vigtige tekstkritiske bemerkninger til den norrøne digtning, 

 specielt den ældre Edda. 



Mange av L.s mindre filologiske arbeider har vi her maattet 

 se ganske bort fra. Vi maa ogsaa nøie os med bare at nævne 

 at han har offentliggjort og tolket latinske middelaldersindskrifter 

 i Sverige, behandlet en række problemer i heraldik, numismatik 

 og nordisk personalhistorie — til det sidste omraade kan regnes 

 avhandlingen »Om ordet styvbroder och dårmed nårmast 

 beslåktade ordbildningar i allmånhet och ett ryktbart historiskt 

 styvbrodrapar i synnerhet« (Stud. tillegn. Tegner, 1918), paa 



