4 ERNST W. SELMER. [Nr. 4 



løsrevne ord, slik som f. eks. Storm har dem i sine gamle ord- 

 lister, men sammenhengende, ikke alttor meningsløse setninger, 

 som angjeldende forsøkskandidat ikke stusser ved eller føler sig 

 r sprogIig uvel" ved og reagerer mot på forskjellig vis. Særlig 

 i stilistisk henseende tror jeg at mange forsøkspersoner vil ha 

 det vanskelig for å finne sig tilrette med en tekst som ikke 

 ligger helt for vedkommendes innerste sprogfølelse, hvad enten 

 denne nu hviler på riksmåls- eller landsmålsbasis. Til syvende 

 og sist avhenger dette naturligvis av hvor meget man forlanger 

 av grunnteksten. Wenkers setninger er nokså følelsesløse, 

 man kunde fristes til å si meningsløse i enkelte tilfelle, ihvert- 

 fall er det sågodtsom ugjørlig å få presset noesomhelst av per- 

 sonlig preget følelsesrytme inn i dem, som kunne tenkes å gi 

 uttryk enten for en personlig oplevelse eller for en enkelt dia- 

 lekts tradisjonelle rytmisering og melodisering av en setning som 

 bærer av en mening, som uttrykk for en dom eller en følelse. 

 Men dette behøver man i grunnen slett ikke å forlange av en slik 

 grunntekst, især når den skal være så kort som den foreliggende, 

 at den uten å volde forsøkspersonen altfor meget bry, dog skal 

 gi et nogenlunde fyldestgjørende uttrykk for en dialekts eien- 

 dommeligheter. Alle tanker på å kunne håpe på å få funnet 

 frem folkepoesi eller lignende må man skyve fra sig i dette til- 

 felle og kun nøie sig med å gi teksten en slik form at 

 leksiko-geografi, morfologi, fonetikk så nogenlunde kan komme 

 til sin rett. Alle andre hensyn får vike for dette ene. Men det 

 er jo å vente at man i mange tilfelle av en dialekts gjengivelse 

 av grunnteksten kan få verdifulle fingerpek i en eller annen 

 retning som man så får forfølge specielt for denne dialekt. 



Der er en vesensforskjell mellem Wenkers setninger og de 

 foreliggende optagelsers grunntekst, og denne forskjell ligger i 

 den omstendighet, at W. setninger var planlagt med skriftlig 

 gjengivelse for øie, mens vår grunntekst utelukkende er tenkt 

 benyttet ved grammofonoptagelser. Et annet punkt må også 

 fremheves, nemlig dette: Wenkers Fragebogen blev utfylt av 

 legmenn spredt utover hele Tyskland, med mangelfull fonetisk 

 transkripsjon, hvorimot den norske grunntekst alltid skal bli 

 optatt her i Kristiania, med de best tenkelige forsøkspersoner: 

 studerende ved Universitetet, som er fullt ut fortrolige med den 

 angjeldende dialekt, som de forutsettes å ha behersket fra barns- 

 ben av; fortrinsvis aktes benyttet filologer med norsk som fag 

 og en viss fonetisk skolering. Tvilstilfelle vil selvfølgelig alltid 



