ERNST W. SELMER. [Nr. 4 



nøiagtige kontrol ved parallelloptagelser på kymografiet og må- 

 ling av Jarynkslinjen ved hjelp av Meyers tonehøidemåler eller 

 på den av mig antydede måte, dersom denne efter videre forsøk 

 skulde vise sig hensiktsmessig og pålitelig, altså ved luftover- 

 føring av svingningene fra platen til kymografiet. 



Til slutt vil jeg få lov til i noen ganske få ord å skissere 

 N. F.-A.s fremtidsplaner. I løpet av en ti års tid håper vi på å 

 ha optatt prøver, om ikke fra alle, så dog ihvertfall fra de fleste 

 karakteristiske norske målføre. Etterhvert som en plateserie 

 foreligger ferdig, vil den bli hermetisk nedlagt i tre forskjellige 

 bokser, som skal åpnes henholdsvis 25, 50 og tOO år efter det 

 år de blev optatt. Likeledes er det mit håp, at Det Fonetiske 

 Institutt med 25 års mellemrum vil være interessert av å opta 

 nye målprøver, helst av nøiaktig samme art som de foreliggende. 

 På denne måte vil man da være istand til å konstatere utvik- 

 lingen i et bestemt tidsrum, og av denne utviklings art og 

 grad vil man så med større eller mindre sannsynlighet kunne gi 

 en prognose av de kvalitative og kvantitative endringer 

 som en dialekt presumptivt vil gjennemløpe i det kommende 

 tidsrum, selvfølgelig hvis ingen uberegnelige eller uberegnede 

 faktorer i mellemtiden har grepet forstyrrende inn. Og dersom 

 på et dialektområde slike faktorer f. eks. i 25 — 50-årsperioden 

 har hindret eller ført den spontane lydutvikling over i et annet 

 leie enn det som man skulde ha formodet, efter de iagttagelser 

 som man har gjort i den første 25-årsperiode f. eks., så vil det 

 også ha sin store interesse å få konstatert, hvilken innflytelse 

 man kan tillegge slike fremmede faktorer, og de områder av 

 sproglivet som serlig påvirkes i så henseende. Vi vil f. eks. 

 kunne følge en vokals diftongisering i løpet av et hundreår, en 

 undersøkelse som vil være av uendelig meget større verd enn 

 de mange vesentlig spekulative forsøk som tyske forskere har 

 gjort på å forklare tyske dialekters vekslende diftongiserings- 

 forhold ut fra cirkumflekteringsfenomener i moderne og apo- 

 kopen ngsfenomener i eldre dialekter, fra hvilke bare skriftlige 

 optegnelser foreligger. Vi vil kunne forfølge den trønderske 

 apokopes forskjellige stadier og geografiske utbredelse og bygge 

 videre på, tildels kanskje også korrigere, Reitans iakttagelser 

 og undersøkelser i hans dissertasjon, som nylig utkom blandt 

 dette selskaps skrifter. Kvantitative forskyvninger i likevekts- 

 ordene, med kort vokal plus kort konsonant, til fordel for kort 

 vokal plus lang konsonant eller lang vok. plus kort kons., slik 



